84 RAGNVALD INGEBRIGTSEN. M.-N. KI. 
Ricuers tilfælde av komplet medianusoverskjæring uten tap av sen- 
sibilitet støttet Létiévants teori, og Wrin-MircugLL har samlet et antal lig- 
nende tilfælder, hvoriblandt forekommer et kasus referert av Norr, der 
fjernet en stor cyste fra underarmens volarflate og samtidig hermed 5 
tommer av n. medianus, uten at de funktioner, der tilskrives denne nerve, 
nedsattes i den allerringeste grad. 
Létiévant og hans samtidige kjendte ikke til eksistensen av centripe- 
tale fibre, der leper sammen med motoriske nerver. Saadanne opdagedes 
forst av SHERRINGTON. HEAD og SHERREN dannet paa grundlag herav sin 
ide om dyp sensibilitet, og disse forskere undersokte de dype sensible 
baners funktion hos mennesker. For at komme til en fuldstændig forstaa- 
else av den efter nerveoverskjæring resterende folelse lot Head som bekjendt 
den dorsale radialisgren overskjære paa sin egen venstre arm, og de selv- 
observationer, han herunder gjorde, bragte klarhet, hvor der for var morke. 
Efter fuldstændig overskjæring av alle sensoriske nerver til huden er 
angjældende gebet fremdeles felsomt for de irritamenter, der — i ethvert 
fald i tiden forut for Heads forsek — sedvanlig anvendtes av kirurger 
som prove paa bereringssans. Head fandt, at al slags tryk mot huden i 
den overskaarne nerves gebet — f. eks. med en blyant — kan opfattes 
og lokaliseres med temmelig stor noiagtighet. Derimot kunde han inden- 
for det enerverte parti ikke skjelne tryk av to blyantsspidser, selv om de 
stod noksaa langt fra hinanden. Det enerverte hudparti var ufelsomt for 
varme og kulde; smertefornemmelse kunde kun fremkaldes ved sterkt tryk, 
og smerten har da en eiendommelig, verkende karakter. 
Head fandt videre, at denne dype sensibilitet er tilstede snart efter 
læsionen, og den synes at komme til haanden i nervebaner, der følger 
dens sener; gjennemskjæring av n. medianus uten laesion av senerne til 
haanden lar denne beholde sin folelse for al slags tryk uforandret, mens 
en samtidig overskjæring av senerne ved haandleddet reducerer den dype 
sensibilitet. 
Dette maa man ha for oie ved bedemmelse av sensibilitet efter nerve- 
overskjæring, og efterat man ved operationer har sekt at retablere nerve- 
funktion. Ved irritation av hudens feleorganer er det vanskelig at und- 
gaa at utove et visst tryk, og forat trykvirkningen skal bli saa liten som 
mulig, maa irritamentet være mest mulig specifikt. Hvis et knappenaalsstik 
ikke fremkalder smerte, er smertefolelsen ophaevet; at patienten foler trykket 
av knappenalsspidsen og endog kan lokalisere den, skyldes dyp sensibilitet 
og beviser intet om smertefelelse. (HEAD.) 
Med kritik maa man motta beskrivelserne ogsaa av den hurtig tilbake- 
vendende motilitet efter nervetransplantationen. Ti det er vel kjendt, at 
