1917. No.I. UNDERS. OVER REGENERATIONSFORH. I NERVESYST. OSV. 153 
Kap. 7. Slutning. 
Den diskussion om nerveregenerationsprocesserne, som Bethes angrep 
paa den monogenistiske teori vakte i 1903 og felgende aar, er efterhaan- 
den stilnet av, og utvoksningsleren var i 1907— 10 igjen saagodtsom al- 
mindelig anerkjendt, idet Cajals og Perroncitos histologiske arbeider hadde 
git den et solid grundlag. 
Ziegler, som i sin tid tilhørte dens motstandere, anførte i 1896 
mot utvoksningsleren bl. a. folgende: »Thatsächlich haben weder Ranvier 
noch Vanlair das Auswachsen des Achsencylinders an mikroskopischen 
Bildern nachweisen kónnen«, og fer dette blev demonstrert, kunde man 
efter Zieglers opfatning ikke akceptere denne teori. 
Det bevis, som Ziegler forlangte, og som dengang ikke kunde leveres, 
har den eksperimentelle metode, som indførtes av Braus, HARRISON og 
NAGEOTTE, kunnet gi. Nageottes transplantationer av spinalganglier og 
Harrisons forsek med dyrkning av froskens nervesystem betegner derfor 
en ny epoke i denne forskning, og spersmaalet om nerveregenerationen 
maa nu ansees som lest i sine hovedtræk. 
Burrows, Lewis og Lewis og Marinesco og Minea fandt ved dyrk- 
ningsforsek utvoksning av nervefibre i plasma. I mine egne eksperimenter 
har jeg efter nerveoverskjæringer in vivo fra aksecylindrene i den cen- 
trale stump fundet de samme histologiske utvoksningsfænomener, som er 
paavist av Cajal og Perroncito. Og ved mine kulturforsek har jeg paa- 
vist en overensstemmelse mellem disse histologiske regenerationsfænomener 
og regenerationsfanomenerne fra spinalganglier in vitro, der tillater den 
slutning, at de repraesenterer identiske processer. Dermed er man naadd 
frem til det bevis, som Ziegler forlangte for at kunne akceptere utvoks- 
ningslaeren. 
Mine forsek med dyrkning av nervefibre in vitro gav mig, ved siden 
av overskjaeringsforsokene paa levende dyr, grundlaget for min udelte til- 
slutning til utvoksningsleeren. Paa et saadant grundlag begyndte jeg mine 
transplantationsforsok. Forkjsempere for læren om den autogene regenera- 
