1918. No. 3. PSYKIATRISKE BEMZERKN. OM SPROGETS OPRINDELSE. 7 
andre, som syntes dem særlig besynderlige!. Under indflydelse af en 
heiere civilisations varige tryk mister de primitive stammer temmelig hurtigt 
sin sociale konstitution og med den sit oprindelige sprog, hvilket forklarer 
det mærkelige forhold, at vi endnu ikke kjender noget virkelig primitivt 
sprog, idet selv de stammer, der endnu staar paa det animistiske udvik- 
lingstrin, har opgivet sine oprindelige sprog og istedet antaget — tildels 
meget antikke — dialekter af de omboende heierestaaende stammers; og 
samtlige disse dialekter repræsenterer et forholdsvis langt fremskredet ud- 
viklingstrin med stor rigdom baade paa gloser og former. 
Heller ikke kjender man nogen nulevende stamme, hos hvem der 
fysiologisk foregaar en spontan nydannelse af sprog, som kan tjene til at 
belyse den oprindelige sprogdannelse; og de i nutidens civiliserede lande 
dannede kunstsprog kan i den heromhandlede henseende ikke komme i 
betragtning. 
Studiet af bernesproget har i den senere tid vaeret drevet med stor 
iver og dygtighed; og det er neppe tvilsomt, at dette studium har stor 
betydenhed for erkjendelsen af sprogets vaesen og udvikling; men man maa 
holde sig skarpt for oie, at baade psykiske og sociale forholde var helt 
andre paa den tid, de ferste sprog blev dannede, end i nutiden; og ikke 
mindst maa man — naar der sperges om sprogets oprindelse — agte paa den 
omstændighed, at selv den første bernelallen udvikler sig under paavirkning 
af de voxnes fuldfærdige talesprog. Erfaringer fra bernesprogets udvikling 
maa derfor kun med den allersterste forsigtighed og begrænsning benyttes 
som analogi til den oprindelige sprogdannelse; og end sterre forsigtig- 
hed maa udvises, naar man vil paaberaabe sig de saakaldte selvlavede 
bernesprog som en saadan analogi”. 
Det spontane dovstummesprog er i den heromhandlede hense- 
ende mere oplysende; men dette er jo grundlagt paa »synsbille- 
der«, ikke paa herselsbilleder, hvilket naturligvis gjer en fundamental 
forskjel. 
Vi har da al opfordring til at se os om, hvorvidt der ikke ogsaa i 
nutiden under visse særegne forhold foregaar en dannelse af ly dsprogs- 
elementer, som kan oplyse noget af interesse for lesningen af spergs- 
maalet om den oprindelige sprogdannelse; og jeg mener, at den, som soger 
efter en saadan dannelse, vil finde den. 
1 Det er nu paa høie tid at gaa igang med et indgaaende og alsidigt studium af de primi- 
tive stammers kultur og sprog. I næste slægtsled turde allerede hoivigtige fænomener 
ikke længer kunne indvindes for videnskaben, 
2 Se OTTO JESPERSEN: ,Nutidssprog hos Bern og Voxne“ (1916). 
