I2 PAUL WINGE. 
M.-N. Kl. 
saget af smerte, skræk eller angst, og afspaendingen af beroligelse, lettelse 
og velvære. 
En irritation af et sanseorgan fremkalder dog ingenlunde blot en 
reflex, idet den tvertimod foruden denne har andre og væsentligere virk- 
ninger. Sanseindtryk maa som bemærket antages at være den oprindelige 
aarsag til dannelsen af de andre mnemiske engrammer, som vi benævner 
de »blinde instinkter«, og som karakteriserer sig ved en spontan trang og 
dygtighed, der er identisk hos alle sunde individer af samme art eller race, 
f. ex. visse dyrs trang og dygtighed til at bygge rede eller foretage perio- 
diske vandringer. De arvede engrammer kan ogsaa hos de enkelte indivi- 
der inden visse grænser udvikles og blive maalbevidste, i hvilket tilfælde 
vi betegner dem som intellektuelle instinkter. En del af de mnemiske 
engrammer naar en saadan intensitet, at de bliver dyret bevidste, det vil 
sige, at de paatrænger sig dette som en reel foregang i omverdenen. 
Disse bevidste mnemiske engrammer, som vi — uagtet de omfatter saavel 
syns- som hørsels- og andre sanseindtryk — benævner erindringsbilleder, 
opmagasineres for en større eller mindre del i sindet og kan senere ekfo- 
reres, det vil sige paany kaldes frem i bevidstheden. Erindringsbillederne 
associeres indbyrdes i komplexer og indgaar ogsaa i faste associative for- 
bindelser med instinkterne, navnlig de intellektuelle. Disse komplexer danner 
forestillinger. 
Forestillingerne kan ligesom sanseindtrykkene være indifferente eller 
betonede og i sidste tilfælde henholdsvis lyst- eller ulystbetonede. De kan 
ogsaa indbyrdes associeres og indgaa i meget sammensatte komplexer med 
instinkterne, et forhold, hvortil vi strax kommer nærmere tilbage. 
Saa ofte et nyt sanseindtryk af lignende art som et tidligere rammer 
sindet, vil der, dersom erindringsbilledet af det forrige ikke er udslettet, 
vækkes en forestilling af lignende art som den, det forudgaaende fremkaldte; 
og naar dette forhold har gjentaget sig nogle gange, ved dyret paa for- 
haand, at nogle bestemte sanseindtryk fremkalder lystbetonede, andre 
ulystbetonede fornemmelser eller forestillinger. 
Dyret har saaledes faaet erfaring og med denne forventning om det 
betræffende sanseindtryks virkning. 
Gjennem forestillingskredsen danner der sig nu en indirekte vei mel- 
lem sanseindtrykket og den motoriske sfære. Et forestaaende angreb kan 
sætte muskulaturen i spænding og det hele legeme i en stilling, som er 
skikket for angreb eller forsvar; men skrækken kan ogsaa jage paa flugt 
og fremkalde innervation af de muskler, som da kommer til anvendelse. 
Ogsaa muskelbevægelserne fremkalder erindringsbilleder, og naar den samme 
bevægelse næste gang udføres, vækkes et erindringsbillede af samme art 
