20 PAUL WINGE. M.-N. KI. 
i affektens symptomkomplex. — Man har reist spergsmaal om, hvorvidt 
stemningsforandringen eller den motoriske reaktion er affektens ferste 
symptom, altsaa om man knytter næven, fordi man er vred, eller om man 
bliver vred, fordi man knytter næven. Vi skal ikke drefte dette spergs- 
maal, men indskrænke os til at fremhæve, at der bestaar en fast sammen- 
hæng mellem affektens psykiske og motoriske symptomer, samt sege at 
belyse dette ved et par exempler. 
Under skrækaffekten indtræder der som bekjendt en vasomotorisk 
krampe i hudens kar, som folge af hvilken disses kaliber formindskes; de 
fyldes derfor af en mindre blodmaengde og huden bliver felgelig bleg. Ved 
skamfolelse ser vi det modsatte fænomen; der indtræder en lammelse i 
hudens kar, hvorved disses kaliber forsterres; karret optager en sterre blod- 
mængde, og huden bliver red. Angstaffekten kan ogsaa bevirke vasomotoriske 
forandringer, som fremkalder foreget sekretion af svedkjertlerne, og vi sveder 
angstens sved. 
Forskjellige affekter kan fremkalde sammentrækninger i vore lemmers 
muskler. Vi meder en pludselig fare og gjer reflektorisk en afværgende 
bevægelse med haanden; eller vi ophidses ved en fornærmelse og tilfeier 
fornærmeren et slag. En lystbetonet affekt sætter vore lattermuskler i 
bevægelse, og vi ler. i 
Affekterne har i det hele en generel indvirkning paa vor muskulaturs 
spænding, hvilket kommer tilsyne i hele vor holdning. Vi strammer os 
op til angreb eller forsvar og synker sammen i afmagt. Selve holdningen 
øver atter en tilbagevirkende indflydelse paa affekten. Opstramningen eger 
angrebs- eller forsvarsviljen, sammenfaldet opgivelsestilbeieligheden. Ogsaa 
hos dyrene kan vi iagttage, hvorledes deres hele holdning er betinget af 
deres affekttilstand. Hunden viser tænder, naar den vil true med fiendskab, 
men logrer med halen, naar den vil tilkjendegive sin hengivenhed. 
Vi har netop nævnt en affektkrampe, der fremkalder lyd, nemlig latteren, 
og den er ikke den eneste affektytring med denne egenskab. Her skal i 
forbigaaende nævnes de kramper i respirationsorganerne, som fremkalder 
skriget med dettes talrige nuancer, og til denne affektytring kommer vi i 
det. følgende nærmere tilbage; men først maa vi kortelig omhandle de 
affekterne ledsagende bevidsthedsforandringer og dermed beslægtede symp- 
tomer. Naar en patient under bevidstløshed eller stærkere omtaaget be- 
vidsthed har foretaget en handling, vil han, næste gang han kommer i 
den samme tilstand, have tilbeielighed til at gjentage denne. Naar han 
atter bliver fuldt bevidst, har han tabt erindringen om handlingen, eller 
han har ialfald kun et drømmeagtig, fragmentarisk minde om den; men 
naar han paany bliver bevidstløs eller bevidsthedsomtaaget, kan erindringen 
