I918. No. 3. PSYKIATRISKE BEMERKN. OM SPROGETS OPRINDELSE. 31 
Tilbaieligheden til nydannelse af ord med stærkere eller svagere be- 
nyttelse af det foreliggende sprogmateriale gjer sig ogsaa gjældende paa 
et langt videre omraade end navngivningen. 
Inden visse familjer eller omgangskredse, ja endog mellem et par 
enkelte individer kan denne nydannelse gro ganske kraftig, og man træffer 
ofte bern, som navnlig under legen laver sig et betydelig antal nye ord 
— af og til endog hele sprog!, som de neder omgivelserne til at lære. 
De hemmelige sprog, som dannes inden visse organisationer, f. ex. forbry- 
dersamfund, gjør en vidtstrakt brug af den heromhandlede tilbeielighed ; 
og her spiller en bevidst forvrængning en meget stor rolle, fordi det jo 
netop er opgaven at tilveiebringe et meddelelsesmiddel, som ikke kan for- 
staaes af andre end de indviede. 
Paa denne maade skabes der vistnok en række nye ord med hver sin 
betydning; men samtidig dannes der ogsaa en mængde synonymer, udvidel- 
ser og variationer. For den prælogiske sprogdannelse er det ogsaa karak- 
teristisk, at der samtidig med stor mangel paa nedvendige ord optræder 
en mængde synonymer og ordudvidelser. Det er saaledes ikke blot de 
kjære born, som faar mange navne. Den logiske mentalitet lægger baand 
paa den heromhandlede tilbeielighed, ialfald saa længe den ikke tages i 
brug for dannelsen af hemmelige sprog; men det forekommer os antage- 
ligt, at den i prælogisk tid har øvet en mægtig indflydelse. 
Det ligger da ner paa forhaand at forvente, at man under de psyko- 
pathiske tilstande, der karakteriserer sig ved en gjenopvaagnen af den præ- 
logiske mentalitet, vil finde tilbeieligheden til nydannelse af sprog stærkt 
fremtrædende; og erfaring synes ogsaa at vise, at saa virkelig er tilfælde. 
De sindslidelser, som i den heromhandlede henseende kommer i be- 
tragtning, er foruden den ovennævnte paranoide dements, lettere grader af 
idioti, paranoid imbecillitet samt svaerere former af hysteri og nevrastheni, 
og blandt disse forst og fremst paranoid dements og visse svære hysteri- 
former. Under paranoia og paralysis generalis vil det hos civiliserede 
folk ikke let komme til psykopathisk sprogdannelse. Ved den ferstnaevnte 
af disse lidelser er nemlig den logiske evne saa godt bevaret, at den vil 
reagere mod en saadan nydannelse; og ved paralysen finder der, ialfald 
under dens senere stadier, sted en saa gjennemgribende oplesning af men- 
taliteten, at der kun foregaar ødelæggelse, ikke nydannelse af sprog. Para- 
lysen har derfor vistnok stor interesse for sprogets pathologi, men ikke 
for den nydannelsesproces, hvorom vi her taler. 
1 Se herom JESPERSEN ovencit. s. 296 f. 
