32 PAUL WINGE. M.-N. Kl. 
Den psykopathiske sprogdannelse finder sted saavel under affekt med 
mere eller mindre omtaaget bevidsthed som under affektfrie intervaller med 
bevaret bevidsthed. Den sproglige nydannelses mekanisme er ligesaa vel 
som dens produkt i almindelighed af en noget forskjellig beskaffenhed, 
eftersom denne dannelse finder sted under affekt eller under, psykisk ro; 
men skjønt grænserne, som nedenfor skal omtales, er flydende, finder vi 
det tjenligt for oversigten at opstille en inddeling af den psykopathiske 
sprogdannelse i to former, nemlig en affektiv og en inaffektiv glossolali. 
Vi skal ferst omhandle den affektive, der er den form, som efter vor 
mening har sterst interesse for vort emne; og for med engang at komme 
in medias res, vil vi forestille os en scene, under hvilken der foregaar en 
affektiv nydannelse af et artikuleret sprog. 
Scenen er et værelse fyldt til trængsel af gamle og unge; de fleste 
af de tilstedeværende er kvinder, men der findes ogsaa adskillige mænd. 
Mødets leder, en asketisk udseende mand, staar paa en talerstol, og 
eftersom hans foredrag skrider frem, tiltager hans ophidselse og fanatiske 
glød. Mod denne mand er alle de tilstedeværendes eine og øren rettede 
med spændt opmærksomhed; alle er betagne af hans person og hans ord. 
Lederens ophidselse stiger, hans minespil og gestikulation bliver livligere 
og hans stemme tordnende. Pludselig begynder han at udstede artikule- 
rede lyd, mest enkle forbindelser af en konsonant med en efterfelgende 
vokal, som gjentages rhythmisk med en meget forskjellig stemmemodulation og 
ledsagede af en betegnende mimik og andre gebærder.  Tilhererne bliver 
mere og mere henrevne, og enkelte begynder at udstede lignende lyd og 
lydforbindelser, som de lederen lige forud har præsteret. Eftersom ex- 
stasen stiger, udvikler fænomenet sig; og der udstedes ikke blot de enkle 
artikulationer af en konsonant med en efterfelgende vokal, men tillige langt 
mere sammensatte lydforbindelser, samtidigt som variationen bliver rigere. 
I disse mere sammensatte artikulationer gjenfinder man stumper eller mis- 
 dannelser af fremmede eller nationale ord, tildels ogsaa enkelte rigtigt 
gjengivne ord, som tilherer et eller andet fremmed sprog. Profeten lægger 
ikke selv nogen mening ind i de artikulerede lyd, han fremsiger; tvertimod 
foler han det, som en fremmed aand taler gjennem ham i et fremmed 
tungemaal; ferst senere lærer han at forstaa betydningen. 
Paa et vist tidspunkt indtræder nemlig et fænomen af en ny orden. 
En af tilhererne erklærer, at han skjenner meningen af de ord,som Gud 
har udtalt gjennem profetens mund, og som denne ikke selv har forstaaet. 
Den nye akter optræder nu som tolk og oversætter for forsamlingen pro- 
fetens guddommelige foredrag. Ophidselsen naar sit heidepunkt, og flere 
af de forsamlede faar forvirringsanfald med kramper og hallucinationer. 
