1918. No. 3: PSYKIATRISKE BEMZERKN. OM SPROGETS OPRINDELSE. 47 
om, hvor langt den vil fere frem, ligesaalidt som om de anvendte under- 
sogelsesmethoders berettigelse. 
Det har selvfelgelig ikke været hensigten med dette lille arbeide 
at give en oversigt over vort nuvaerende kjendskab til de psykopathiske 
sprogfanomener eller særlig til den religiese glossolali; og for et saadant 
eiemed vilde ogsaa de meddelte prover have været mindre tilfredsstillende. 
Ingen af dem er optagne med lydskrift, og ved deres optegnelse er der 
— maaske med undtagelse af Pfisters tilfælde! — ikke øvet synderlig kri- 
tik under arbeidet med glossolaliens opdeling i ord. 
Naar vi ikke desto mindre har indtaget disse prøver, er det ene og 
alene skeet i den hensigt at henlede opmaerksomheden paa spergsmaalet om 
glossolaliens interesse for studiet af sprogets oprindelse, og for dette 
specielle øjemed forekommer de meddelte prover os at have interesse. 
V. 
Vi skal til slutning give en kort oversigt over den ovenfor udviklede 
opfattelse. Menneskearterne var allerede paa den tid, da deres første sam- 
fundsmæssige organisation kom istand, i besiddelse af et meddelelsesmiddel 
af en fuldkomnere beskaffenhed end noget andet dyrs. Dette meddelelses- 
middel bestod af efterligninger af affektbevægelser, det er primære ge- 
bærder, dels (og vel hovedsagelig) lydlese — mimik og gestus — altsaa 
paavirkninger paa synet —, dels lydende — forskjellige modulationer af 
skriget — altsaa paavirkninger paa herselen. 
Erhvervelsen af den opreiste gang frigjer hænderne for deltagelse i 
gangen og muliggjer derved deres anvendelse til frembringelsen af sekun- 
daere gebaerder; og eftersom disse udvikledes, dannedes der efterhaanden et 
gebardesprog. Hermed var man allerede naaet langt udover det kultur- 
trin, der er bestemt af det oprindelige meddelelsesmiddel. 
Saasnart artikulationen forelaa, indtraadte der under affektskrigene 
spontant artikulerede lyd, og disse blev efterhaanden efterlignede paa samme 
maade som affektskrigene. 
I skridt med udviklingen af de sekundære gebærder gik ogsaa artiku- 
lationens fuldkommengjørelse, og de artikulerede lyd fik herunder en stadig 
stigende betydenhed som understøttelsesmiddel for gebærdesproget. 
Paa et meget tidligt udviklingstrin af den menneskelige samfunds- 
organisation er navnegivning nødvendig, og for denne er artikulerede lyd 
en forudsætning. Naar nu disse lyd først har faaet anvendelse for navne- 
1 Pfister var opmærksom paa denne vanskelighed. 
