48 PAUL WINGE. M.-N. KI. 
givningen, vil deres overlegenhed over gebaerderne snart gjøre sig gjel- 
dende ogsaa paa andre omraader. 
Til at begynde med raader man vistnok kun over de artikulerede lyd, 
som dannes i mundhulhedens forreste partier, men disse er tilstrækkelige 
til at tilveiebringe et for primitive forhold brugbart lydsprog, ialfald som 
stette for gebærdesproget; og eftersom de vanskeligere artikulationer kom- 
mer til, bliver det selvfolgelig mere fuldkomment og selvstændigt. 
Det udviklingstrin, da artikulerede lyd begynder at faa sproglig vaerdi, 
maa af de forskjellige stammer vaere naaet i meget forskjellige udviklings- 
epoker, som vel maa antages at falde indenfor den animistiske periode, men 
som alligevel kan vaere adskilte ved mange aarhundreder. Det er ikke antage- 
ligt, at mere end et meget ringe antal af de heromhandlede primitive stam- 
mer er komne i indbyrdes bererelse med hverandre, og det er derfor — 
naar bortsees fra interjektioner og onomatopoietiske ord — heist usand- 
synligt, at de i nogen sterre udstraekning har benyttet de samme artikule- 
rede lyd som betegnelse for de samme ting. Noget oprindeligt sprog- 
fællesskab kan saaledes ikke antages at have existeret. 
Erhvervelsen af det artikulerede lydsprog er, som alle andre store 
fremskridt, betalt meget dyrt, nemlig med opgivelsen af kravet paa umid- 
delbar forstaaelighed; og ombyttet af et selvforstaaeligt meddelelsesmiddel 
som det primitive gebærdesprog med,et andet, som maa læres, før det 
kan bruges, har ikke kunnet finde sted uden efter aartusinders kampe og 
kompromisser. 
Først lidt efter lidt har det artikulerede lydsprog vundet det udelte 
herredømme; og dette resultat er utvilsomt ikke naaet før lang tid efter, at 
det protoglossiske stadium allerede tilhørte en svunden tid, om hvilken 
traditionen intet minde har overleveret. 
Det artikulerede sprogs afgjørende seir over gebærdesproget er for- 
mentlig vunden i og med, at tegnegebærderne fæstes paa et varigt underlag, 
med andre ord i og med at vedkommende mennesker har begyndt at tegne 
 — det første skridt til dannelsen af skrift. Det tør saaledes antages, at 
skriftsproget og det artikulerede lydsprog allerede fra første tid har ud- 
viklet sig i skridt med hinanden. 
Hele den heromhandlede proces spiller af under en udviklingsfase, da 
mentaliteten endnu staar paa et tidligt prælogisk standpunkt, og der kan 
følgelig paa denne tid endnu ikke foreligge betingelser for dannelsen af 
begreber og saaledes heller ikke for ord med begrebsmæssig betydning. 
Vi har stillet os spørgsmaalet om, hvorvidt den maade, paa hvilken 
nogle sindslidende i vor tid tilfredsstiller sine særegne sproglige behov, 
har interesse for studiet af de ældste menneskearters oprindelige sprog- 
