Om magnetinduktion i roterande metallskifvor. 121 



ingen händelse här inträffa, emedan mag-netnålen i alUi stälhiingar af den 

 inducerade strüninien antages blifva attraherad. Invänder man åter att detta 

 fenomen icke är analogt med Lenz's experiment 2, utan med 3 — eller det 

 af Nobili anställda — emedan den inducerade strömmen är vinkelrätt emot 

 magnetens, så kan deremot sägas att Lenz's lag i sådant fall här antingen 

 icke lemnar någon säker upplysning om strömmens direktion, ty den indu- 

 cerande strömmens läge relativt till den roterande skifvan eller en radie deraf 

 är obestämdt, eller till och med möjligen missledande, emedan i ställnin- 

 garne 1 och 2 man till följe deraf kunde anse en ström böra i skifvan upp- 

 stå ifrån norr- till sydpolen. hvilket dock motsäges af magnetens afvikning. 

 Det är denna brist på en bestämd relation emellan den inducerande och den 

 inducerade strömmens riktning, som göra de af Heussi ') och Wiillner ^) 

 gifna förklaringar öfver rotationsmagnetismen otillfredsställande, emedan in- 

 gen orsak tiiuies anförd dertill att vid magnetnålens vridning åt venster en 

 ström i skifvan induceras i motsatt riktning mot magnetens, men deremot vid 

 skifvans vridning åt höger en ström af lika riktning med magnetens uppstår, 

 oaktadt den relativa rörelsen emellan begge i hvardera fallet är densamma. 

 Äfveu Wie dem ann i sitt utmärkta arbete: .,Die Lehre von Gahanis- 

 mus und Elektromaynelismus 1863\ har i största knapphändighet expedierat 

 denna frågas theori, fastän han ganska utförligt relaterat de till dess utred- 

 ning anställda experimenter, i synnerhet de af Nobili, Faraday, Mat- 

 te ucci och Ar a g o. Sedan han nemligen redogjort förde inducerade ström- 

 marnas lopp enligt de af Matten c ci gjorda försök med magneter ställda 

 vinkelrätt amot skifvan, omtalar han äfven Arago's och säger derpå: „Der 

 Grund der Erscheinungen liegt in den, in der bewegten Scheibe durch die 

 Magnetnadel inducirten Strömen, welche durch ihre elektromagnetische Wech- 

 selwirkung mit der Nadel der Scheibe die ihrer Bewegungsrichtung entge- 

 gengesetzte Drehung ertheilen würden, also auf die Nadel zurückwirkend, 

 sie in gleichem Sinne mit der Rotation der Scheibe fortführen. — Hieraus 

 erklärt sich zunächst die in der Richtung der Tangente der Scheibe auf sie 

 wirkende Componente.- Ehuru han således vid bestämmandet af riktningen 

 för de af en horizontel magnet inducerade strömmar, i likhet med Eis en- 

 lo hr och Gavarret, antager dem vara identiska med de af en mot skif- 

 van vinkelrätt ställd magnet förorsakade, hvarom ofvanföre är taladt, uttrycka 

 likväl dessa ord den på Lenz's lag stödda åsigten. 



>) Die Experimental-Physik , metodisch dargestellt, 3:r Kursus 1854. 

 '^) Lehrbuch der Experimentalphysik, 2:r Band ÏS65. 



16 



