124 Ad. Moberg. 



(östra) sidan om magneten gå åt vester (äro liklöpande) och på den venstra 

 (vestra) sidan åt öster (motsatta strömmen i magneten), såsom denna theori 

 förutsätter. 



Den som dock egentligen torde kunna anses såsom de tangentiala ström- 

 marnas förnämsta målsman är De la Rive i hans celebra arbete Traité 

 d électricité théorique et appliquée 1854. Han beskrifver deruti historiskt 

 de försök, som anstalts af A rag o och de forskare, hvilka efter denne pu- 

 blicerat sina studier af hithörande fenomen, såsom Babbage, Her sch el, 

 Harris, Ampère, Haldat, Barlow, samt anför de skilda theorier Pois- 

 son och Faraday uppställt för desamma. Med anledning af de expérimen- 

 ter, den sistnämnde anställde med en skifva roterande med kanten emellan 

 polerna af en hästskomagnet, hvarigenom den från och till centrum induce- 

 rade strömmen ådagalades, framställer han något utförligare dennes förkla- 

 ring, men anser den dock icke tillfredsställande, utan yttrar sig att alla 

 dessa verkningar sjnias honom „s'expliquer d'une manière plus simple" ge- 

 nom sjelfva grundlagen för inductionsströmmar i allmänhet. Den theoii, han 

 på grund deraf uppgör, är sådan, att magneten — itb med ändan riktad 

 mot skifvan — inducerar med den sidan, till hvilken delar af skifvan närma 

 sig, i dessa delar strömmar, som gå i motsatt riktning, med den andra åter 

 strömmar, som gå i liklöpande direktion med magnetens, således begge i 

 samma riktning — emedan de i hvardera af magnetens sidor äro motsatta 

 — och således uppstår i skifvan i radiens direktion en ström, hvilken ge- 

 nom ledning till en galvanometer förmedelst trådar applicerade till skifvans 

 medelpunkt och periferi kan upptäckas. Men att denna ström måste till rikt- 

 ningen vara motsatt den, som Faraday befann induceras under magneten, 

 omtalar De la Rive alldeles icke. Lika litet gör han någon användning 

 af densamma till belysande af rotationsmagnetismens fenomen. Deremot an- 

 tager han för detta ändamål, att den ström, som i magnetens åt skifvans 

 rand vända sida cirkulerar, inducerar strömmar gående parallelt med den- 

 samma, utan att dock genom något anfördt experiment gifva stöd åt detta 

 antagande. Någon orsak hvarföre den åt skifvans medelpunkt vända sidan 

 af magneten icke skulle kunna inducera några strömmar, hvilka då blefve 

 motsatta de förra, angifves icke heller. Det säges allenast: „Quand les 

 deux bouts du galvanomètre communiquent l'un et l'autre avec deux portions 

 de la circonférence situées d'un côté opposé du pôle magnétique, alors le 

 courant induit qui est perçu par le fil de l'instrument n'est plus celui qui 

 chemine de la circonférence du disque au centre, mais bien celui qui est dé- 

 veloppé parallèlement au bord par l'influence des courants de celle des faces 



