Om magnetinduktion i roierande metaUskifuor. 129 



galapparat, och deröfver ställdes, på en med fötter försedd trädrain, en glas- 

 skifva af 2 millimeters tjocklek, så att afståndet emellan dessa skifvor ut- 

 gjorde 14 millimeter. 



1:0 Förmedelst några cocontrådar upphängdes horizontalt en magnetnål 

 af härdad ståltråd 0,376 meter lång och vägande 9,7 gramm, med sin niidt 

 öfver skifvans medelpunkt på ett afstånd af 2 millimeter ifrån glasskifvan 

 eller inalles 18 millim. ifrån kopparskifvan. Genom dennas rotation bragtes 

 magnetnålen till 40" afvikning från det läge, densamma intog vid skifvans 

 hvila, och det vid såväl medsols- som motsolsvridning. 



2:0 Upphängdes på samma sätt en stålmagnet af parallelipipedisk form, 

 0,193 meter lång, 21 millimeter bred och 5 mm. tjock samt vägande 174,6 

 gramm, fästad i en bygel af messing af 95,25 gramms vigt, så att dess nedåt- 

 vända smalare sida befanns 28 mm. ifrån kopparskifvan. Genom dennas ro- 

 tation med ungefär samma hastighet som i föregående fall bragtes magneten 

 utan alla oscillationer ganska snart till rotation åt samma håll som skifvan. 



3:0 Samma magnet med den bredare sidan åt skifvan på lika afstånd 

 förhöll sig på samma sätt, utom att dertill vida svagare hastighet hos skif- 

 van behöfdes. 



4:0 Upphängdes samma magnet så att dess non-pol befann sig 3 centi- 

 meter söder om skifvans medelpunkt. Denna ställning förändrades icke vid 

 skifvans rotation åt någotdera hållet. 



5:0 I samma bygel fastades medelst anbragta skrufvar tvenne nästan 

 dylika magneter med de vänskapliga polerna i beröring med hvarandra, så 

 att de bildade likasom en magnet af 0,y86 meters längd och vigteu af det 

 hela utgjorde med bygeln inberäknad 438,3 gramm; äfven denne åtföljde 

 skifvans rotation till omkring 90" afvikning, men försattes först efter en 

 oscillation i rotation. Dessa försök repeterades många gånger med fullkom- 

 ligt enahanda resultat. 



6:0 En solenoid af 0,35 meters längd, 25 mm. diameter och 128,85 

 gramms vigt upphängdes på samma sätt, men kunde i och för inledningen 

 af strömmen icke anbringas närmare kopparskifvan än på ett afstånd af 41 

 mm. Vid skifvans rotation förmärktes visserligen äfven hos solenoiden, då 

 en temligeu stark galvanisk ström leddes derigenom, benägenhet att åtfölja 

 den förras rörelse, men inverkan var dock obetydlig, i thy att deviationen 

 ej kunde bringas utöfver några få grader, 



7:0 Uti solenoiden insattes tvenne till densamme och till hvarandra tätt 

 slutande rör af jernbleck af samma längd, så att deraf bildades en ihålig 

 elektromagnet, hvilkeus vigt (med solenoideus inberäknad) utgjorde 259 



17 



