15(5 ■ K. Hallsten. 



enda af kroppens atomer verka nu blott en del af dessa, nemligen en del af 

 det inre och yttre trycket =zs^r -{-p, der r hänför sig- till det inre och j) 

 till det yttre trycket, och likaså blott en del ^^ af den värmekraft som 

 för tillfället verkar på hela kro])pen. Krafterne s och q äro sålunda de båda 

 krafter som för tillfället angriga atomen. De kunna nu fördelas längs trenne 

 mot hvarandra vinkelräta axlar och gifva sålunda komponenterna }, V, Z; 

 men de kunna ock sammansättas i en enda (förutsatt att de verka i samma 

 punkt), och denna åter kan fördelas längs tangenten och normalplanet till 



den bana atomen beskrifver. Den förra komponenten får värdet « '^' , och 



den sednare värdet ^"— , der q betyder krökningsradien för den punkt af ba- 

 nan, der atomen betinner sig. Fördelas slutligen äfven dessa båda krafter 

 längs de trenne axlarne, så fås: 



dv , av'^ , 



Ä — a—- a-\ I, 



dt Q 



dv av'^ 



dv ai'2 



der aßy och Àitr betyda rigtningskosinerna för de vinklar tangenten och krök- 

 ningsradien göra med axlarne. Detta är nu det allmänna uttrycket för de 

 krafter, som augi-ipa atomen. Tankes åter temperaturen konstant, så är, så- 

 som ofvan visats, äfven hastigheten konstant och således dp = 0, d. v. s. tan- 

 gentialkraften är lika med noll, och atomen rör sig blott tillfölje af den ha- 

 stighet den fått, då temperaturen stegrats från absolut noll till T". Men då 

 temperaturen är konstant, så får i allmänhet värme hvarken borttagas eller 

 tilltöras kroppen; kraften q är således äfven lika med noll och likaså dess 

 komponenter; men då kan ej eller kraften s=p-\-r gifva någon komponent 

 längs tangenten; den ligger i normalplanet och dess komponenter äro X Y, 



Z; den har således normalens rigtning och värdet — . Kraften s framgår 



nu helt och hållet af det yttre trycket och af de krafter, hvarmed de omgif- 

 vande molekulerna och atomerna verka på den ifrågavarande, det finnes så 

 ledes ej här, såsom vid de himmelska fenomenen, ett atraktionscentrum in- 

 nanför banan, utan raolnlen så att säga tryckes från yttre sidan af banan 

 längs normalen mot krökningsraedelpunkten, ocli detta tryck motväges alltid 



