Om värme såsom rörelse. 157 



av'' 



1,2 



af — , som åter är uttrycket för centrifugalkraften. Den repulsiva kraft, 



som är en följfl af värmets inverkan på atomerna och som visar sig vid 

 värme-fenomenen öfverhufvud, är således enligt detta betraktelsesätt ej nå- 

 gon tor värmet egendomlig kraft, utan det är samma kraft, som visar sig 

 äfven öfvernllt annorstädes, der en rörelse i krokig bana eger rum, nemli- 

 gen centrifugalkraften. Och värmekraften åter är blott en rörelseorsak, som 

 alltefter den riktning, i h vilken den verkar, förökar eller förminskar atomer- 

 nas hastighet och dermed kropi)ens temperatur. Då temperaturen blifver kon- 

 stant i hela kroppen, så haf\a alla atomerna i ett element alldeles samma 

 rörelse ; eqvationen 



s^r~^p = ^ 

 Q 

 gifver då: 



ns =z n (/• -f ;;) =z , 



der H åter l)etyder antalet atomer på vigtsenheten, eller 



M'2 



S—R-{-P: 



9 



som således gäller hela vigtsenheten af elementet. I värmeläran antages, att 

 då temperaturen är konstant, sa är äfven R-\-P konstant; det är nemligen 

 just under detta antagande man beräknat R-\-P i de få fall man hittills 

 gjort det. xVr detta rigtigt, så är äfven 



=z konstant. 



R-\-P 



Under sådana förhållanden synes ingen orsak, hvarföre atomen skulle afvika 

 från det oskulerande plan. i hvilket den rör sig då temperaturen blifver kon- 

 stant; den rör sig i ett plan och banan är en cirkel. 



Detta betraktelsesätt inför nu tvenne nya qvantiteter v och q. Af dessa 

 kan dock v alltid uttryckas i T genom eqvationen 



^^ ^ 



v^ =z -— T; 

 AM 



och äfven q kan närmare bestämmas. Då nemligen temperaturen förändras, 

 så få alla qvantiteterna i eqvationen 5=— andra värden, men i hvarje 



