158 K. Hallsten. 



ögonblick upi)fylle.s (leiiua eqvation, För eii annan temperatur T fås så- 

 lunda . 



s'—n-\-p'=z. 



9 



Denna eqvation är iloek riktig" endast under den förutsättning att alla ato- 

 merna af elementet befinna sig under sanmia förhållanden; vore t. ex. 7" 

 just smält- eller koki)uidvten, så gäller denna eqvation endast om hela mas- 

 san har samma aggregations-tillstånd ; har deremot aggregations-tillståndet del- 

 vis förändrats, så får man tvenne eqvationer för R-\-P, af livilka den ena 

 hänför sig till det ena och den andra till det andra aggregations-tillståndet. 

 Med undantau' af detta fall har man nu: 



'O 



/{A.p^^EL^ och /?' 4- />' = -^ ; 

 Q Q 



utryckas nu v och v' i T och T, så fås häraf: 



Ä + y^fÄ' + Z") |, J. 



Hirn har af proportionaliteten mellan hvad Rankine kallat det potentiella ar- 

 betet och det fria värmet i en kropp härledt en eqvation af samma utseende, 

 nämligen : 



der BPT hafva samma betydelse som ofvan, V och V betyda volumerna vid 

 RP7' och IiP'T, V atomvolumen eller den volum kroppen har vid absolut 

 noll, och V -il, V — i/' åro hvad Hirn kallat diflferential-volumerne. Dessa 



eqvationer gifva: — ^- = — 7^ eller ko^V — ^i, der k är en konstant, 



Q Q 



som tillkommer vigtsenheten af det ifrågavarande elementet. Krökningsradien 



vid en viss temperatur, tryck etc. är således proportionel mot differential- 



volumen. Den sista eqvationen gifver vidare 



kclQ = dV, 

 emedan y» är konstant. 



Hittills har varit fråga om de värden krafterne få, då temperaturen för- 

 ändras, utan afseende på de förändringar, som försiggå vid sjelfva öfvergån- 

 gen från en temperatur till en annan. De allmänna eqvationerna utvisa, att 



