Kritik af det »à kallade häiiniiande nerut^i/stemet. 171 



saltat. Detta a priori, uumI fästadt afst'eiuk a ile pliysikaliska lagar som 

 härvid äro vorksainnia, beräknade residtat, bekräftas äfveii af det af Schiff, 

 Molesehott ocli mig anställda pliysiologiska experimentet, som man icke 

 med v. Bezold är lierättigad att rent af förneka. 



]\Ied afseende å donna af oss meddelade tydning af lijertats stillestånd vid 

 retning af vagns, anse vi det högst sannolikt, att retning af ganglion eer- 

 vicale infimum och thoraeieum iirinuim, hvilka afgifva grenar till plexus car- 

 diaeus, medföra ett lika beskatfadt «tillestånd i lijertats rörelse, ett förhäl- 

 lande, som skulle afgifva ett ytterligare stöd för den af oss meddelade för- 

 klaringen af ifrågavarande pha'iiomen. Detta synes man kunna antaga då 

 v. l^ezold, som l)etraktar vagns, såsom lijertats hämniaiide nerv. i följd af 

 sina experiment blif\it tvungen till det antagande, att gränssträngen af 

 sympathicus på halsen ,,i många fall innehåller nervrör som hämma lijer- 

 tats rörelse, hvilka eljest förlöpa inom slidan för vagus.'"*) 



Vi skola nu undersöka huruvida denna t}dning kan tillämpas på det 

 stillestAnd. som af forskare på olika sätt blifvit franikalladt i den rlivtmiska 

 contractionen af grodlijertat, hvilket, såsom väl bekant, rhytmiskt contraheras 

 äfven sedan det blifvit utskuret och sålunda skiljdt från sitt anatomiska saiii- 

 manhaiig med blodkärlen. Det är allmänt liekant, att ju lägre utvecklade 

 respirationsorganerna äro hos djur, desto längre tid fortfar äfven efter döden 

 muskelväfnadens retbarhet eller förmåga att sammandraga sig, då densamma 

 eller den dithörande nerven retas. Lie big**) har, genom experiment med 

 isolerade muskler, ådagalagt att deras sammandragning är torenad med ut- 

 veckling af kolsyra. Detta torutsätter upptagande af syre, emedan endast 

 härigenom den ämneonisättniiig, af hvilken kols}'raii framträder såsom pro- 

 duct, blir möjlig. Beträffande nu lijertats rörelse, har Tic dem an***) expe- 

 rimenterat med hjertat af grodor och salamandrar, och dervid funnit att, om 

 det pulserande hjertat af dessa djur bringas under en glasklocka och luften 

 utpumpas, lijertats rörelse afstannar i dess tillstånd af diastole, ett resultat 

 som lilifvit bekräftadt af Schultz.****) Hjertat sålunda bragdt till stille- 

 stånd kunde under recipienten icke engång genom retning bringas till con- 

 traction. Insläpptes deremot athmospluerisk luft, återställdes lijertats con- 



*) v. Bezolcl 1. c, erste Abtheihuig p. 13G. 



**) Liebig, C'ber die Respiration der Musiuln. Miillers Artli. 1S.50, sid. .303. 

 ***) Versuciie über die Bewegung des Herzens unter dem Keeipienten der Liiftpuniiie. 

 Müllers Arcli. 1817, p. 490. 



****) De motu rordis ranaj tcniporaria' lieroiiui 1840. 



