Kritik af det så kaUnde hämmande vervsystemef. 177 



ligt Iniiigiir tiiniitaruiens rörelse att titstaiiiui, i uniskelväfnadeiis tillstånd af 

 föslapjjiiino' eller h\ila, ett tillstånd som motsvarar hjertats diastole. Såle- 

 des \iinies härigenom samma effekt å tiinnt{\rmens rörelse, som retning af n. 

 vof/iis framkallar å hjertat. Här äger likväl den skilnad rum, att en på- 

 skvndad peristaltisk rörelse i tarmen blifvit observerad af de flesta om icke 

 alla forskare på detta område, då endast Schiff och Moleschott och vi 

 för vår ringa del lyckats. \id svagare retning af n.. vagns, framkalla effek- 

 ten af eu påskyndad, men svagare contraction af hjertat. Ehuru nu v. Be- 

 zold, på ett föga passande sätt, förnekar Schiffs och Mole sch o tt s vunna 

 resultat är likväl orsaken, hvarföre denna påskyndade effekt, som med så- 

 dan lätthet \innes vid retning af n. splaiicimicus, endast undantagsvis vid 

 retning af vayus vimres, ännu mörk och värd att närmare utreda. 



1 detta afseende anse vi oss böra fästa uppmärksamhet vid den olika 

 bygiiad, som utmärker hjertats och tarmkanalens muskelväfnad, så att, då 

 hjertats nniskehäfnad hör till de t\ ärstrimmade musklernas klass, tarmkana- 

 lens muskler äro så kallade glatta muskeltibrer eller nuiskelfiberceller. I hjer- 

 tat finnes sådan muskelväfnad endast i blodkärlens membraner. Då vi hafva 

 skäl att antaga, att de nervrör som tillhöra det sympathiska nervsystemet 

 uteslutande peripheriskt förgrena sig i den glatta muskelväfnaden, som icke 

 beror af \iljans inflytande, är det sannolikt, att de egentliga motoriska ner- 

 ver, som t'rand<:alla contraction i hjertats muskelväfnad taga sitt ursprung från 

 den cerebro-spinala axis, som, enligt hvad kändt är, afsänder nervrör till 

 alla tvärstrimmade muskler, som bero af viljans inflytande. Ehuru nu hjer- 

 tats rörelse icke är beroende af viljan, men visar samma bygnad, som till- 

 hör de muskler, livilka stå under viljans herravälde, är det, såsom oss synes, 

 mer än sannolikt att hjertats motoriska nerver peripheriskt sluta i dess mu- 

 skelväfnad, analogt med förhållandet i den öfriga af viljan beroende muskel- 

 väfnaden som utmärker sig genom en likartad organisation. *) De centrifu- 



■*) 1 en iliiini irkr oti'mitliggjord at'baiulliii^c om det .\-i/w/ia/lilsAa nervsyslemel, hafva vi 

 fraiuställt eu frän Ueii vanliga uppfattiiiiigen helt och hållet atVikande tVauistälining, iieml. att 

 det gangiidsa nervsystemet är beläget i rj'ggmärgens axis, derstädcs repiresenteradt genom 3 

 centra, \) det ötVersta, som vi vilja kalla ceti/rum diabelicum s. Bernardi, 2) cilio-spinale 

 och 3J gernto-s/jiiia/e, hvilka genom trådar högst sannolikt stå med hvarandra i anatomiskt 

 sammanhang. Ifrån denna centraldel öfverga rötter genom spinalganglierne till ganglierne å 

 den sympathiska griinssträngen. Denna på hvardera sidan om ryggraden förlöpande gräns- 

 sträng är. genom ganglion coccygeum och inci^ivum, i livardera ändan förenad till ett sam- 

 manhängande helt. som sedan skickar grenar i peripherisk riktning till den glatta muskel- 

 väfnaden, hvarheldst den förekommer. 



•23 



