Kritik af det så kallade hämmande nervsystemet. 181 



Tages härvid ännu i betraktande, att denna förklaring- livilar på det hypo- 

 thetiska antagandet, att de liänimande nervrören stå i ett ännu icke bevisadt 

 anatomiskt sammanhang med motoriska nervceller, finner man att denna för- 

 klaring, såsom hvilande på icke mindre än 2 hypotheser, icke kan gillas 

 eller godkännas af den vetenskapliga kritiken. Om förhållandet vore sådant, 

 kan detta ske genom en egen bildning i cellerna, som skulle möjliggöra ett 

 sådant upphäfvande af desammas funktionella verksamhet, om hvilken man 

 icke känner något likartadt inom den animaliska organisationen. Nervcellerna 

 äro det centrala ursprunget för nervrör. som förlöpa i peripherisk riktning, 

 de äro att anses såsom centralorganer. från hvilka impuls till retning utgår 

 till peripherin. Effekten af denna imjjuls till de motoriska nervrören måste 

 vara muskelcontraction. Om nu genom nervrör som retas, denna retning 

 öfverföres till nervceller är det klart, att dessa härigenom retas. Effekten 

 häraf måste blif\a frümkallamlet och icke upphafvandet af muskelcontraction. 

 Dessa nervceller skulle således haf\a 2:ne motsatta funktioner den ena att 

 befordra den andra att npphäfva muskelcontraction. sig tilldelade, ett för- 

 hållande som gifver full rätt att betvifla riktigheten af ett antagande, som 

 leder till en sådan conclusion.. Enligt Ludwig och Kupfer*) tvingas man 

 antaga, det. ^id liktidig och lika stark retning af dessa 2 hvarandra mot- 

 satta nervrör, jemnvigten upprätthålles så, att tarmkanalens i'örelse uteblif- 

 ver. Då Nasse, vid sina experiment, gjorde den erfarenhet, att endast 

 den hämmande verkan inträder då n. splanrhnicus retas hos lefvande djur. 

 att deremot endast den motoriska verkan inträder, då experimentet anställes 

 med ett nyssdödadt djur. och häraf anser sig kunna draga den slutsats, att 

 nerven icke förmår utveckla sin motoriska funktion, så länge de hämmande 

 nervrören hafva sin retbarhet qvar, synes oss ett sådant hypothetiskt anta- 

 gande icke kunna gillas. Detta förhållande kan nemligen. såsom oss synes 

 förklaras utan att lägga en sådan hypothes till grund. Klart är att de mo- 

 toriska ner\rör som tillhöra l»lodkärlens väggar, endast så länge djuret lef- 

 ver och Idodcirkulation fortfar, kunna genom blodkärlens contraction afbryta 

 blodcirculation med afljruten nutrition såsom följd, då. så länge retharheten 

 fortfar, endast de motoriska nervrör som sluta i tarmens muskelväfnad. kunna 

 reageia vid använd retning, med muskelcontraction till följd. 



Af hvad vi i detta ämne anfört följer, såsom oss synes, klart att vi, 

 ehuru vi antaga det af Schiff och Moleschott vid svag retning af n. va- 



*) Die Beziehungen n. vagi et splanclinici zur Dannbewegung. Sitz. Bericht, d. Wien. 

 Âcadem. B. 25. 



