182 E. J. BONSDORFF. 



gus ohserverarle påskyndanrlet af hjertats contraction, dock icke med dessa 

 forskare vilja förklara det stillestand som inträffar i dess rörelse såsom be- 

 roende på nervens utmattning. Det sätt på livilket vi försökt förklara ifråga- 

 varande ph?enomen närmar sig mera den som blifvit framställd af Brown 

 Sequard*). till följe livaraf vi anse oss böra i största korthet meddela hans 

 sätt att förklara ifrågararande j)hœnonien. 



Emedan B. 8.. efter \erkställd genomskärning af //. vagns, observerat 

 ökadt blodtryck i artererna. förklarar han denna förhöjning fiamkallas deraf, 

 att, efter nervens genomskärning, l)lodkärIen i hjertats snbstans ntvidgas, 

 och således innehålla större qvantitet kolsyrehaltigt blod. Detta kolsyrehal- 

 tiga blod anser han reta hjertats niuskelväfnad till kraftigare contractioner, 

 och sålunda föranleda ett ökadt blodtr}'ck i artererna. Det stillestånd i hjer- 

 tats rörelse som framkallas genom galvanisering af n. vagas förklarar B. S. 

 beroende derpå, att artererna i hjertats substans förträngas, till följe hvaraf 

 de innehålla mindre qvantitet Idod, som således endast svagt kan reta hjer- 

 tats muskelväfnad. Ehuru Funke**) ogillar deima förklaring, på den grund 

 att den hvilar på falska antaganden, .såsom att blodet retar hjertats muskel- 

 väfnad och att vagns skulle vara en vasomotorisk nerv för hjertat. finner 

 man lätt att denna B. 8 e q u a r d s förklaring närmast öfverensstämmer med 

 den som vi otNanföre vågat fi-amställa. ehuru han fäster \igt endast vid den 

 större eller mindre blodcivantitet som tinnes i hjertats kärl. och icke vid 

 den häraf föranledde ökade eller U}»i)häfna ännieomsättningen i dess väfnad. 

 Funkes bestridande af vagas, såsom en vasomotorisk nerv för hjertat. be- 

 höfver ingen vederläggning, då cervicalstamnien af vagas, utan all gensä- 

 gelse, måste betraktas såsom en nerv, hvilken innehåller icke allenast sen- 

 sibla nervrör, som från ursprunget tillhiU'a n. vagas, utan äfven motoriska. 

 tillhörande n. nccessoiias VUlisii. och vasoaio/oriska. som. ifrån ganglion 

 cervicale sapremum, öfvergå på d(;nsamma. Men om äf\en detta är förhål- 

 landet, är dermed icke sagdt att den är den enda nerv, som öfverför vaso- 

 motoriska nervrör till hjertat. då sådana äfven utgå från ganglion cervicale 

 infimiim och thoracicam primnm, hvilka genom ple.ms ( ardiacas öf\ergå till 

 hjertats Idodkärl. Dessa sammanfalla med de hjertats contraction hämmande 

 nervrör, hvilka enl. v. Bezold skola förekomma i cervicaldelcn af den sym- 

 pathiska gränssträngen. Häraf synes man berättigad, att antaga de häm- 

 mande nerver hvilka förekomma i n. vagas, och de lika verkande grenar som 



*) Gazette Medii-ale de Paris 1854, p. 135 & 186. 



**) Lehrbueli der Physiologie II. Leipzig: 1860. p. 540. 



