Det ijangUiJsa nervsystemet hos menniskan. 209 



jer sig likväl, enligt denne utmärkte forskare, från de ijfriga spinalnerverna 

 derigenom, att den hemtar sina rijtter icke från ett ställe af ryggmärgen, 

 utan längs hela dess furlopp. Från hvarje Spinalnerv framtränga långs 

 bägge rötterna strängar, som intränga i den motsvarande knuten af den sym- 

 pathiska nerven. 1 nervknuten tränga dessa nerver dels rakt genom den- 

 samma, dels förenas de med derstädes förekommande nervrör, framtränga 

 merendels i fiU'eningssträngen till den fi'iljande knuten, framträda i denna så- 

 som omspinnande primitivrör, öfvergå dels i grenarne till organerna, dels 

 fortsättas de genom gränssträngen till följande ganglion, för att först lägre 

 ned tränga i en sidogren. Så utgår enl. Valentin hvarje från den sym- 

 pathiska nerven framträngande gren högre upp från lijernan eller ryggmär- 

 gen, en lag för primitivrörens förlopp, som han benämner /ex proyressus. 



Nu uppträdde Biddcr och Volkman*) hvilka, i öfverensstämmelse 

 med Bichat, förfäktade det sympathiska nervsystemets sjelfständighet. 

 Såsom stöd för sin åsigt anförde dessa författare: 

 1:0 Det sympathiska nervsystemet innehåller särsilda från de Remakska 



skilda nervrör, hvilka uteslntande tillhöra denna nerv. 

 2:o Omöjligt är att antaga, det alla dessa uervrör skulle taga sitt ur- 

 sprung från ryggmärgen, och vederlägges enklast genom desammas 

 förföljande i rami communicantes, och räknandet af de centralt och 

 peripheriskt förlöpande nervrörens antal. 

 3:0 Dessa nervrörs egendomliga förening i organerna, allt efter som de 

 äro säte för frivillig eller ofrivillig rörelse, vegetativa eller animala 

 processer. 

 På grund häraf tillade Bidder och Volkman det sympathiska syste- 

 met en särskild funktion. Härigenom vann undersökningen af det sympa- 

 thiska nervsystemets funktion ett ökadt intresse, och, stödjande sig på egna 

 iakttagelser, förenade sig R. W a g n e r **), H H. W c b e r ***) och Rei- 

 chert****) i denna åsigt, hvaremot Valentin f) och Re ra ak ff) veder- 

 lade denna theori. Valentin förnekar, att någon väsendtlig skilnad ünnes 

 emellan sympatliiska och cerebrospinala nervrör, äfvensom de så kallade sym- 



*) Die Selbstständigkeit des synipatliisclien Nervensystems, durch anatomische Unter- 

 suchungen uacligewiesen. Leipzig 1842. , 



**) Lehrbuch der speciellen Physiologie. 2 Aufl. p. 289. 

 ***) Frorieps Notizen 1842. N:o 460 & 520. 

 ****) Müllers Archiv 1843, pag. CCV— CCXIU. 

 I) Repertoriuni für Anat. u. l'hysiolog. 1843, pag. 96. 



Yi) Leistungen der Pliysiologie im Jahre 1841, Pag. 32 i Canstatts Jahresbericht. 



27 



