260 E. J. BONSDORFF. 



menen, emellan de hiifvudsakligaste organerna i menniskokroppen, förmed- 

 las g-enom det vegetativa nervsystemet. 



T i e d e ra an n *) betraktar det sympatliiska nervsystemet såsom reglerande 

 nutrioneu, sekretionen, med ett ord liela den \ egetativa processen, inom orga- 

 nismen äfvensom den ofri\illiga rörelsen. De olika sympatliier, antipathiska 

 och idiosynkrasiska phaniomen, som i sinnesorganerna observeras mellan 

 dessa och de vegetativa organerna, förklarar T. genom den mångfaldiga för- 

 ening, som den sympatliiska nerven ingår med sinnesorganerna och cerebral- 

 nerverna. 



Arnold**) betraktar de ganglier, som tillhöra det vegtativa nervsyste- 

 met, dels såsom ceutralorganer för nervverksamheten, dels till en viss grad 

 såsom isolatorer, hvilka minska eller hämma ledningen, så väl till som ifrån 

 hjernan. Beträffande de af honom antagna sinnesganglierna, till hvilka han 

 hänför gunglion ciäare, oticum, sphenopala/inum och siihmaxillare, anser han, 

 att genom dem de organer, Inilka af des;imma förses med nerver, befrias 

 från viljans herravälde, och att dessa ganglier derjemte äro centralorganer, 

 som reglera verksamheten i organer, som utmärka sig genom förmåga af en 

 rörelse, som icke beror af viljans inflytande. Likasom hufvudändamålet med 

 centralsystemets funktionella -serksamhet är, att förmedla den psychiska och 

 sinuesverksamhetcn, sa anser han det vegetativa nervs}stemets hufvndsak- 

 liga verksanüiet gå ut på, att upprätthålla de kroppsliga organernas nutrition. 

 Bägge dessa beherrska, vid sin verksamhet, hvarandra, och inskränkas äf- 

 ven genom hvarandra; ty i detta fall, der nutrition af kroppen är svag", är äf- 

 ven den psychiska verksamlieten fiirslappad och tvärtom. Genom ganglie- 

 systemet äro dessutom de särskilda organer, som tillhöra det vegetativa lif- 

 vet, med hvarandra förenade, så att derigenom harmoni i deras funktionella 

 verksamhet åstadkommes, äfvensom de consensuella phcTnomen, som före- 

 komma mellan olika organer, förmedlas genom detta nervsystem ***). 



Joh. Muller****) tillägger det sympatbiska nervsystemet inflytande 

 på den ofrivilliga muskelväfnaden, och i detta hänseende ett visst oberoende 

 af hjernan och ryggmärgen, men medgifver likväl nervsystemets centralorga- 



*) lieber den Antheil de.s sympath. Nerven an die Verriclitungen der Sinne, se Tiede- 

 mann u. L. Ch. Treviraniis, Zcitsclir. fur Pliysiologie. B. I. s. 237. 



**) Der Kopftheil des vegetativen Nervensystems beim Menschen. Heidelberg u. Leip- 

 zig 1831, sid. 144. 



***) Arnold, 1. c., pag. 147 — 148. 



****) Handbuch der Physiologie des Menschen. Coblenz 1838, Dritte Auflage. 1. 2. 

 sid. 738 ft'. 



