Det gangliösa nerv sy steinet hos tnenniskan. 265 



resultat af dessa experiment anfür han, att den under förloppet af experi- 

 mentet inträdande liypenemin och ulcération är oheroende af gangliernas in- 

 tl}'tande; att den af Budge observerade föi-storingen och blodöfverfylhiaden 

 i lefvern icke äger rum, och att nerverna icke utöfva något inflytande på 

 ventrikelns sekretion och förmåga att digerera albuminater. 



Om jag ännu tillägger Pflügers vunna resultat, att n. splanchnicus 

 major *) ntöfvar ett hämmande inflytande på tarmkanalens peristaltiska con- 

 traction, torde livad jag anfört vara nog för att ådagalägga, huru olika re- 

 sultaten af de experiment, olika forskare anställt för utredning af det sym- 

 pathiska nervsystemets physiologiska verksamhet, utfallit. Ja man stannar 

 villrådig, hvilkcn af de hvarandra oftast motsatta åsigterna man bör anse 

 såsom den rätta. Ilvardera anför, enligt sin öfvertygelsc, positiva skäl för 

 sin mening, hvardera åsigten räknar af vetenskapen högt förtjente forskare. 

 Man synes, med anledning af detta förhållande, berättigad till den slutsats, 

 att, om ock experiment med lefvande djur äro, jemte den anatomiska under- 

 sökningen, den enda grund, på hvilken en tidsenlig physiologi kan byggas, 

 så många omständigheter inverka vid de anställda vivisectioncrna, att nian 

 icke bör förhasta sig att af desamma draga jtositiva resultat. Den veten- 

 skapliga forskningens sträfvande skall vara, att icke complicera de physio- 

 logiska förhållandena, utan att förenkla desamma, d. ä. att, vid förklaringen 

 af de plnenomen experimentet drager fram i dagen, gå till grunden, utleta 

 den ursprungligen verkande orsaken, sålunda skilja denna från secundära 

 och tertiära pluenomen. Såsom ett försök i denna riktning, anhåller jag att 

 den benägne läsaren må anse följande: 



Physiologiska aiiiuärkiiiiigar öfver det syiiipathiska 



nervsystemet. 



p]medan nian i allmänhet kan taga för afgjordt, att den anatomiska upp- 

 fattningen af ett organ utgör den enda sanna och naturliga grund, på hvil- 

 ken man kan bygga utredningen af dess physiologiska verksamhet, är det 

 klart, att den från den rådande åsigten afvikande beskrifning, jag ofvanföre 

 meddelat af det sympathiska nervsystemet, äfven måste leda till en afvikande 

 uppfattning af dess physiologiska betydelse. Beträffande detta nervsystems 



*) Se miu afliandling: Kritik af det Iiiimraande nervsystemet, i Acta Societatis Scieu- 

 tiaruiu Feunicse. Tom. IX. Helsingfors 186ö. 



34 



