272 E. J. BONSDORFF. 



tor for dessa afvikelser ett ganska utmärkande synii)toni. Såsom en varm 

 anhängare af Bells bekanta lag-, skulle jag likväl hysa den åsigt, att den 

 sensibilitet, hvilken, under form af smärta, icke kan frånkännas de organer, 

 hvilka med nerver förses fi'ân det synipathiska nervsystemet, härrör af de 

 sensibla nervrör, hvilka, genom de bakre spinalnervrötterna, öfvergå till de 

 sympathiska ganglicrna, och förmoda att dessa, under sitt peripheriska för- 

 lo\)\), mångfaldiga sig genom delning. Huruvida dessa nervrör i ganglierna 

 stå i anatomisk förbindelse med de här förekommande gangliecellerna. är 

 framtiden förbehållen att utreda. Om det är tillåtet att framkasta en förmo- 

 dan, skulle jag anse sannolikast, att de sensibla nervrören icke stå i sådan 

 förbindelse med de anmärkta nervcellerna, utan att dessa äro att anses så- 

 som uteslutande tillhörande de sympathiska nerverna, för att under deras pe- 

 ripheriska förlojip, mångfaldiga de i dessa förekommaude nervrören. I de 

 fall der vegetativa organer frand-calla smärtintryck, äro dessa en följd af de 

 pathologiska produkter, som förekomma i närheten af de sensibla nervrör, 

 hvilka till ett, i förhållande till dem som förefinnas i hudens och andra sen- 

 sibla organers nerver, ganska underlägset antal förekoma i de sympathiska 

 nerver, som tillhöra de vegetativa organerna i allmänhet. Smärtan fi'amträ- 

 der i sådant fall såsom följd af ett intryck på den sensibla nerven, hvilken 

 leder detta intryck till medvetandets säte, hvarest det uppfattas under for- 

 men af smärta. 



Frånvaro af förmåga att uppfatta känsel-, ort- eller temperaturintryck i 

 den glatta muskelväfnaden och tarndvaiudens slemhinna, gifver anledning att 

 antaga ett från förhållaiulet i de animala organerna afvikande peripheriskt 

 slut af de inom de sympathiska nerverna förlöpande sensibla nervrören i de 

 organei', hvilka de tillhöra. Häiintills har man observerat endast så kallade 

 ändkolfvar eller Krauseska kroppar, i mesenterium hos åtskilliga djur, då 

 sådana icke, så vidt jag känner, blifvit npjitäckta i tarmkanalens slendiinna. 



Med Funke*) anser jag sannolikt, att det sympathiska nervsystemet 

 icke äger en sjelfständig sensationsförmåga, och att de sensationer, som icke 

 kunna frånkännas detsamma, bero af de centripetalt ledande nerver som, ge- 

 nom ryggmärgens bakre strängar, öfvergå inom banan för de sympathiska 

 nerverna. 



I sammanhang härmed anser jag mig endast i förbigående böra anmärka, 

 att de reflectomotoriska phienomen, hvilka framkallas genom retning af slem- 

 hinnor m. m., bero af dessa centripetalt ledande nervrörs anatomiska sam- 



*) 1, c, pag. 595. 



