Utredning af Skandinaviens Porella-former. 333 



vermossorna som antogs för godt af alla författare före Swartz och Hooker, 

 hvilka, då de upptäckte den fruktbärande plantan, enligt den tidens uppfatt- 

 ning följdriktigt förenade det med öfriga Jungermcamiae frondosae, men se- 

 dermera åter och det med rätta uppställts såsom ett eget högst naturligt 

 slägte. Ty, h vad detta angår, så hafva Micheli, Dillenius, Linné m. fl. 

 begått ännu naturvidrigare fel, än vid Porella, i det de såsom frukt beskrif- 

 vit ej ens det motsatta könet (hanen), utan derför misstagit det ena slaget 

 (motsvarande honorganet) af dess begge könlösa förökningsorganer, d. v. s. 

 den flasklika groddknoppssäcken. Och det oaktadt hafva författarue låtit 

 slägtet Blasia *) i fred och ro behålla sitt ärliga namn, hvilket de för deras 

 grundsatss skull aldrig bort göra. Och finnes väl inom hela mossverlden ett 

 mera falskt namn, än ScMstosteya; hvarför har ej detta slägte lyckliggjorts 

 med en ny riktigare benämning, månne väl det blifvit bortglömdt? Ingalunda, 

 ty redan Schkuhr säger i sitt utmärkta arbete: Deutschlands Moose, s. 31 

 (1810): ..welche Beobachltnuj! : dieser Irrlhum wurde nun von Weher nnd 

 Mohr, ohne Beobachtung, mehr bestätigt, und die Pflanze erhielt dadurch 

 wieder einen neuen Namen, wobei die Wahrheit noch mehr verdunkelt wurde. '■'■ 

 Omkring 6(1 arter äro hittils upptäckta, af hvilka de aldra flesta växa 

 uteslutande mellan vändkretsarne; sålunda visar sig /*or^//rt hafva samma ut- 

 bredning som flertalet öfriga slägten bland Jungermanniaceae foliosae. Natur- 

 ligtvis skulle skillnaden i antalet mellan arter förekommande utom och inom 

 tropikerna blifva ännu större och i ögonen fallande, om joidens varmare trak- 

 ter vore lika väl undersökta som de kallare. Af de få arter som växa norr 

 om norra vändkretsen äro endast följande fem funna i vår verldsdel, nemli- 

 gen P. laevigata, Thuja, platijphj/lla, dentata och pinuata. Visserligen upp- 

 gifves äfven P. navicularis såsom iakttagen inom Europa, men alla exemplar 

 vi sett (från Harz, Södra Tyskland och Pyrenéerna) tillhöra dels P. platy- 

 phylla, dels P. dentata, i följd hvaraf vi måste anse henne såsom en väl 



*) Här invid jeruvägen till Södernäs påträffade vi för första gången den 2 Juni 1867 

 fruktbärande Blasia pusilla och i sådana stora (öfver famnsbreda) och alldeles rena tufvor, 

 att vi aldrig haft någon så skön anblick af någon mossa. De nötbruua frukterna stodo 

 tätt packade intill hvarandra på sina långa raka silfverskaft, så att de lifligt erinrade om 

 beskrifningen på de gamla macedoniska phalangerna. — Vi vilja nu göra ett ungefärligt 

 öfverslag af antalet frön i en dylik tufva, något som ännu aldrig försökts inom mossverlden. 

 På hvarje quadratfamn räknas 3600 dec. qu.-tum, på hvarje qu.-tum fanns åtminstone 250 fruk- 

 ter, i hvarje frukt inneslutes, ytterst lågt uppskattadt, 2500 frön. Vi erhålla sålunda talen 

 3600X250X2500 = 2250 millioner frön i en enda sådan Blasia-tiiîvR, men huru många af 

 denna oerhörda mängd komma väl till vidare utveckling! 



