Af 11 syskon var Alexander Nor dm ann den äldste brödren. Den 

 första undervisningen emottog- Alexander Nordman n i fädernehemmet, och 

 med tacksamhet omnämnde han en student Karl Henrik Ris lack i såsom 

 den, hvilken lagt grunden till hans vetenskapliga studier. Alexander Nord- 

 manns fader var en praktiskt bildad kännare af den omgifvande traktens 

 foglar och fiskar, samt sysselsatte sig ifrigt med jagt och fiske. Den unge 

 Alexander fick derigenom redan tidigt sin håg vänd till dessa sysselsättnin- 

 gar och vänjdes att ströfva omkring i den fria naturen, då han fick åtfölja 

 sin fader på hans stundom äfventyrliga jagtfärder. Vid I O års ålder skicka- 

 des Nordmann till Fredrikshamus skola, der alla undervisningsämnen den 

 tiden meddelades på tyska språket, hvarigenom tyskan blef så godt som 

 hans modersmål. Redan der började han samla foglar och då han, efter att 

 en kortare tid varit i Wiborgs s. k. kretsskola, kom till gymnasium i 

 Borgå, vaknade hågen för entomologi hos honom. Lektor Molin ägde en 

 icke obetydlig insektsamling, och betraktandet af denna nya naturverld väckte 

 hans lifligaste intresse. Alla lediga stunder uppoffrades för nöjet att skjuta 

 * foglar^, samla insekter och fogelägg, samt att läsa resebeskrifningar. I Borgå 

 synes Nor dm ann äfven hafva inheratat de första grunderna i botanik, dem 

 en lektor OUberg meddelade, ehuru undervisningen synes hafva inskränkt 

 sig endast till bestämningar af de i gymnasii trädgård befintliga vexter. 



1821 blef Nordmaun inskrifven såsom student vid universitetet i Åbo, 

 och då först blef han i tillfälle att odeladt och med mera ordning bedrifva 

 sina naturalhistoriska studier. Dåvarande professoren i naturalhistorien C. 

 R. Sahlberg hade några år förut tillträdt denna profession och han förstod 

 mer än någon annan före honom, att i ungdomens sinnen ingjuta håg för 

 naturens studium. 



Ett nyvaknadt intresse för denna vetenskap uppstod lifligare, än någon- 

 sin förut och drog med oemotståndlig makt flere riktbegåfvade ynglingars 

 hela håg till sig. Det är från denna tid kännedomen om vårt lands natur- 

 alster kan härledas och man kan säga, att, i förhållande till landets stora ut- 

 sträckning och de få arbetarene på detta fält, \i likväl äga en ovanligt full- 

 ständig öfversigt af åtminstone vissa delar af landets flora och fauna. Vis- 

 serligen omfattade denna nyvaknade forskning hufvudsakligen entomologien. 

 I det gamla moderlandet, der sedan Linnés tider håg för naturvetenskapliga 

 studier bibehållit sig, hade i början af detta sekel en synnerlig ifver för 

 entomologien gripit naturforskarenes håg. Icke blott de egentlige veten- 

 skapsmännen hade hängifvit sig åt detta studium, utan äfven många, hvil- 

 kas samhällsställning medförde sysselsättningar af helt annan beskaffenhet, 



