egnade sin tid och .sin uppmärksamhet åt dessa studier. Linnés lärjunge, 

 den vördnadsvärde majoren Leonhard Gyllenhaal å säteriet Hörberg vid 

 Skara (f. 1752, död 1840)^ kammarherren Paykull och kommerse-rådet 

 Schönlierr bära vittne om hvad ihärdighet och intresse kunna åstadkomma, 

 samt hafva icke blott lemnat vigtiga bidrag till kännedomen om Sveriges 

 insekt-fauna, utan också gifvit oss arbeten, hvilka genom den skarpsinnig- 

 het, hvarmed de skiljda arternas vigtigaste kännetecken äro iakttagne och 

 den fullständighet, h\armed detaljbeskrifningen är genomförd, alltid skola 

 förblifva mönster för en noggrann och grundlig naturforskning. C. R. Sahl- 

 berg indrogs tidigt inom kretsen af dessa isynnerhet för entomologien nit- 

 älskande män och från denna nära beröring skulle jag tro, att den varma kär- 

 lek, han sedan under sin långa lefnad bibehöll för detta studium, bör härledas. 

 Sahlberg iugaf snart hos en mängd af sina åhörare samma kärlek, och så- 

 lunda uppstod en skara män, af Inilka flere förvärfvat sig ett aktadt namn, 

 men hvilka alla lemnade sina bidrag till Sahlbergs förnämsta arbete In- 

 secta fennica. Talrika exkursioner anställdes i trakterna af Åbo, Runsa- 

 las herrliga ekbeprydda lunder, Ispois' blomsterrika fält och de närmaste lig- 

 gande fruktbara öarne voro vittnen till många glada exkursioner, dem Sahl- 

 bergs godmodiga glädtighet och qvickhet gjorde för ungdomen i dubbelt mått 

 intresseväckande. \H\ lade Karl Gustaf Mannerheim grunden till det en- 

 tomologiska studium, som gjort hans högvälborna namn högburet äfveu inom 

 vetenskapens samhälle, der icke förfädrens förtjenster gälla något; då vak- 

 nade, kan man säga, första gången hos finske ynglingar hågen att genom- 

 forska fremmande, aliägsua länders natur. Under inflytelsen af denna nyvak- 

 nade ifver för samlandet af naturalster anträdde magistrarne W. Dämmert 

 och Sanmark en resa i entomologiskt afseende till Lappland, dit de yngre 

 finske naturforskarene ännu icke väudt sina steg. 1824 anträdde åter magister 

 W. Dämmert åtföljd af studeranden C. Tams på universitetets bekostnad 

 en resa ända till Krim, för att insamla uaturalier till det då förtiden ännu 

 ganska torftiga akademiska museum. De unge resande, hvilkas företag följ- 

 des med stort intresse af den litterära allmänheten, hade den lyckan att un- 

 der sin vistelse på Krim kraftigt understödas af vår sedan så frejdade lands- 

 man Chr. Steven, som sedan början af detta århundrade var bosatt i dessa 

 herrliga nejder. Det år 1821 stiftade sällskapet pro flora & fauna fennica, 

 som sednare genom föreningen af yngre krafter och unga sinnen skulle blifva 

 en så kraftig väckelse till undersökningen af landets naturalster, valde Däm- 

 mert och Alexander Nordmann till sina förste intendenter, och bör- 

 jade snart nog ge anledning till längre exkursioner inom landet. Nordmann 



