12 



dan den om jordmagnetismens theori sä högtförtjente norske fysikern Han- 

 stéen, från hvilken planen till denna resa ursprung-ligen ntg-ått, och med 

 hvilken Erman äfven anträdde den^ qvarstannade i Sibirien, fortsatte Er- 

 man densamma till Kamtschatka och återvände derifrån med ett ryskt fartyg 

 öfver Sitka, San Francisco, Otaheiti, Cap Horn, Rio Janeiro till Cronstadt 

 och Berlin. Den närmare bestämningen af de naturföremål, dem Erman 

 under sin resa samlat och dem han sedan öfverlemnade till museerna i Ber- 

 lin och Königsberg, åtogo sig naturforskarne. enhvar i sitt speciella fack. 

 De insamlade foglarnes antal var 143, deribland Nord mann beskref flera 

 nya arter af slägtet Trochilus, Lamprotornis, Fringilla, Falco och Sterna. 

 Insekterna beskrefvos af Kin g, några lägre djur af Bur m eis ter och vexterna 

 af Chamisso. För beskrifningen af dessa nva arter, lemnade Berlins då 

 förtiden redan rika zoologiska museum Nordmann en god vägledning. Nord- 

 man n syntes den tiden med förkärlek hafva studerat äfven foglarne, eme- 

 dan han med Burmeister och Loven aftalat att tillsammans utarbeta en 

 Synopsis avhim. Genom kolerans våldsamma uppträdande i Berlin och Nord- 

 manns snart derpå skeende bortflyttning, afstannade likväl denna plan. 



Under sin femåriga vistelse i Berlin, hade Nordmann tillika den för- 

 mån, att knyta en mängd personliga bekantskaper, hvilka för hans framtida 

 vetenskapliga verksamhet skulle blifva i hög grad välgörande. Naturfor- 

 skaremötena i Berlin 1S28 och i Hamburg 1830, hvilka Nordmann bevistade, 

 erbjödo ett rikt tillfälle dertill. Naturforskaremötet i Berlin, der Alexan- 

 der v. Humboldt ledde förhandlingarne, var en verklig furstekongTess inom 

 vetenskapens rike. Sällan skall man finna så mycket snille och så mycken 

 lärdom förenade, som vid detta tillfälle, der äfven utlandets vetenskapsmän 

 voro talrikt representerade; isynnerhet hade de nordiska länderna ditsändt 

 sina ypperste, vetenskaplige målsmän. Vetenskapsakademien i Stockholm hade 

 sändt Berzelius, Retzius och Hi sin ger; universitetet i Upsala Malm- 

 stedt och Rudberg; universitetet i Lund Fries och Nilsson; Danmark 

 hade sändt Orsted och Forchhammer. Vid mötet i Hamburg, hvaröfver 

 af Pontin lemnat oss en så intagande skildring ^), förevisade Nordmann prof- 

 aftryck af en monografi öfver slägtet Emberitza, hvilket arbete likväl mig 

 veterligt icke är utkommet. Nordmann åtföljde derefter den utflygt till 

 Helgoland, som företogs af en del af mötets naturforskare och i hvilken 

 bland andra Oken och Tiedemann deltogo. 



Hela den tid Nordmann lefde i Berlin, fick han känna armodets hårda 

 lott. Isynnerhet i början af sin vistelse i Berlin hade Nordmann stora svå- 

 righeter att kämpa med, blaiul hvilka icke de minsta voro bekymren för lif- 



