13 



vêts nödtorft, men umbäranden härda mannen, och Nordmann vänjde sig 

 vid de minsta möjliga hehof. Den färdighet i teckning Nordmann på 

 egen hand förvärfvat sig, A-ar ett medel icke blott att förskaffa honom de nöd- 

 torftiga medlen för hans existens, utan ledde honom äfven till närmare och 

 mer personligt umgänge med flere af hans lärare, då han biträdde dem att 

 afteckna deras observationer. Sålunda torde mycket af plancherna i Ehr en- 

 bergs arbeten vara af Nordmanns hand. Dåvarande ryske ministern i 

 Berlin David von Alopjcus understödde tillika Nordmann och var den, 

 som skänkte honom det mikroskop af Chevaliers arbete, med hvilket han 

 gjorde sina upptäckter. När sedan G. Reimer i Berlin, som förlade hans 

 Mikrographische Beiträge, lemnade honom ett rikligt honorarium, så var det 

 en för hans förhållanden icke ringa materiel belöning för hans mödor. 



Den närmaste följden af det namn Nordmann genom nu nämnda arbete, 

 såsom sj elfständig naturforskare, vunnit, var den, att han den 22 Januari 

 1832 utnämndes till professor i botanik och zoologi vid Riechelieuska lyceum 

 i Odessa, med skyldighet att på ryska föredraga botanik, zoologi, palfeon- 

 tologi och komparativ anatomi. Detta lyceum var en högre undervisnings- 

 anstalt, inrättadt I S 1 7 och ujjpkalladt till minne af den i södra Rysslands 

 historia så djupt ingripande hertigen af Richelieu. Denne hertig af Riche- 

 lieu, hade missnitjd med sakernas nya ordning i Frankrike, vid slutet af förra 

 århundradet utvandrat från sitt fädernesland och i Ryssland sökt ett nytt 

 hem. utnämnd till ståthållare i södra Ryssland, fattade han snart Odessas 

 vigt för verldshandeln och vidtog kraftiga anstalter för denna stads utveck- 

 ling. Vid denna till minne af hertigen af Richelieu uppkallade läroanstalt 

 vann nu Nordmann anställning "). Han fann derstädes bland lärarene tvenne 

 landsmän Philip Brunn, som toreläste historien och hans bror Henrik 

 Bruun, som lärde mathematik. samt en svensk, kemisten Hashagen, Ber- 

 zelii lärjunge. Md detta l}ceum funnos ynglingar af alla möjliga nationer 

 såsom Ryssar, Fransmän, Greker, Italienare, Bulgarer, Judar o. s. v. Det 

 allmännaste språket i Odessa var den tiden italienska. Sannolikt utvecklade 

 vistelsen i denna af så många olika nationaliteter bebodda och besökta stad 

 den kosmopolitism, som i allmänhet ntmärkte Nordmann och gjorde honom i 

 vissa afseenden främmande för sin egen nationalitet. Utom sin befattning, 

 som lärare vid Richelieuska lyceum, utnämndes Nordmann följande året 

 den 21 December 1833 till direktor för den botaniska trädgården i närheten 

 af Odessa; denna anstalt anlagd af hertigen af Richelieus efterträdare, Lan- 

 geron, hade visserligen till sitt närmaste syfte att förse de omgifvande trak- 

 terna med för klimatet passande trädslag, men tjenade tillika som botanisk 



