19 



hållanden, och Nord mann deltog åter i sällskapets arbeten, ehuru icke 

 mera såsom ordförande. 



Under de sednare tiderna före Nordmanns tillträde till professionen i 

 natnralliistorien, var denna vetenskap i hög grad försummad vid universite- 

 tet. Den åldrige S a h 1 b e r g hade det sednare decenniet af sin akademiska 

 verksamhet icke mer kunnat hos ungdomen väcka det intresse, han förut fram- 

 kallat, utan lefde isolerad och främmande för densamma. Blommornas älsk- 

 liga vetenskap hade icke i J. M. af Tengström funnit någon kraftig måls- 

 man, och de få, som nitälskade för naturalhistoriska studier, saknade hvarje 

 vägledning, och hänvisades uteslutande till försöken att hjclpa sig sjelfva. 

 Småningom hade derföre den ofta nog uttalade önskan djupt rotfästat sig i 

 alla sinnen, att här behöfdes en varm och kraftfull hand, som skulle taga 

 vård om den tynande vetenskapen, och som skulle förstå att lifva hågen 

 för densamma. Det var en tacksam uppgift, ty det gif\es icke något stu- 

 dium, som så förmår fängsla det ungdomliga sinnets kärlek, som just natu- 

 ralhistorieu. 



Om universitetets zoologiska museum har Nordmann förvärfvat sig 

 icke ringa förtjenster. Genom hans nitiska förord blef arbetspersonalen vid 

 museum ökad, och en ny ändamålsenligare uppställning af detsamma genom- 

 förd. Den entomologiska afdelningen erhöll sin egen föreståndare och för- 

 kofrades, storartad, dels genom inköp af grefve Mannerheims samlingar, 

 dels, framför allt, genom de betydliga gåfvor, med hvilka doktor Sahlbcrg, 

 afl. fiskeriinspektören Holmberg och professor Mäklin riktade densamma. 

 Isynnerhet tillväxte afdelningen af de lägre djuren anmärkningsvärdt. Då 

 den 1S49 representerades endast af 11 species, utgjorde den redan 1857 

 1^580 i sprit förvarade exx. '"*^). Äfvenså bör icke med tystnad förbigås, att 

 Nordmann till zoologiska museum aflemnat en stor samling af fossila ben, 

 hvilka åren 1845 — 1848 blefvo samlade i trakterna af Odessa, Kischineif och 

 Kertsch, och som utgöra typer till Nordmanns ofvannämda arbete öfver 

 södra Rysslands palaîontologie. Universitetets botaniska samling stod äfven 

 hos N o r d m a n n i tacksamhetsskuld för emottagandet af den dyrbara Steveu- 

 ska vextsamlingen. Genom den nära personliga förbindelse. Nordmann ända 

 till hans död underliöll med den frejdade vetenskapsmannen och den oförän- 

 derlige vännen, blef Steven icke helt och hållet främmande för sitt fädernes- 

 land, och genom Nordmanns bemedling uppstod hos honom beslutet att till 

 det finska universitetet öfverlemna sin rika vextsamling af icke mindre än 

 23,000 species med typer af Adams^ Pallas, Bieberstein, Fischer, F. 

 A. Meyer, Ledebour m. fl., jemte sitt dyrbara bibliotek. Enligt Stevens 



