26 



1er hålorna i det mycket äldre grönblåa lerlagret under kustkalken. Denna 

 flod var uppenbart liktidig' med den förhistoriska Deucalionska öfversväm- 

 ningen, som äfven bildade ett dylikt benlager på adriatiska- och medelhaf- 

 vets kust, och i densamma begrof en likartad landfanna. Då Eichwald 

 sålunda låter denna däggdjursfauna hafva funnit sin undergång vid ett in- 

 brott från svarta hafvet, söker Nordmann orsaken dertill i eu vattenflod 

 från norr till söder, 



Jemte de fossila ben, hvilka Nord mann fann vid Odessa, beskref han 

 alla de hithörande former, dem han från skilda trakter af södra Ryssland er- 

 hållit, i sitt stora arbete Puheontoloyle Sädnisslands. Utarbetningen af detta 

 rika material upptog flere år och förde N o r d m a u n i detta hänseende en 

 vidlyftig korrespondens med naturforskare, hvilka gjort dessa undersöknin- 

 gar till föremål för sina speciella studier. Under sin vistelse i Paris 1858 

 höll N o r d m a n u äfven inför franska vetenskaps-akademien ett föredrag öfver 

 detta ämne. Sir Roderik T. Murchison yttrar sig öfver Nordmanns 

 „stora och beundransvärda illustrerade verk om södra Rysslands fossila djur", 

 såsom han kallar det, i ett bref på följande sätt: „Om jag ännu innehade 

 min fordna plats såsom president i geologiska societeten, skulle jag söka 

 göra rättvisa åt edert arbete, och såsom sakerna nu stå, vill jag öfverlemna 

 edert verk till granskning af societetens nuvarande president M:r Hamilton, 

 hvilken, jag är säker derom, skall egna detsamma allt det beröm, hvaraf 

 det är förtjent" ^^J. Nordmann erhöll för detta arbete af kejs, vetenskaps- 

 akademien i S:t Petersburg halfva Demidoifska priset. 



Till denna sida af N o r d m a n n s litterära verksamhet, kan man äfven 

 räkna hans afhaudliug om benbyggnaden hos Rhytina Stelleri, deruti han 

 lemnar en noggrann och utförlig beskrifning öfver skelettet af detta märk- 

 värdiga, numera utdöda djur, hvaraf det finska universitetets museum erhål- 

 lit ett exemplar från Behrings öarne. 



Välvillig och hjelpsam mot en livar, åtnjöt Nor dm ann äfven allmänt 

 erkännande för sitt humana väsende. Strid och split var främmande för ho- 

 nom, och, skild från allt partisinne, var han aldrig den, som nedsatte, ännu 

 mindre förtalade eller motarbetade andra. Tvärtom visade han välvilja och 

 undseende med mången, som trott sig berättigad att se honom öfver axeln, 

 ty äfven Nordmann var utsatt för det drag af finska nationalkarakteren, 

 som med skarpt kritiskt öga betraktar och ofta missaktar förtjensterna hos 

 egna landsmän. Han var en i allo fredälskande man, hans godmodighet lät 

 honom likväl någongång sakna en fasthet, som varit önsklig, och gaf honom 

 ett drag af undfalleuhet, som kunde misstydas, men hvar och en, som lifvades 



