15 



liöysta bildiiiugsanstalt. Många nya formåuer och understöd beviljades uni- 

 versitetet, det uppsteg, såsom mer en engång blifvit sagdt af akademiske ta- 

 lare, likt en Phœnix ur sin aska, jag ville hellre säga: en skön moders ännu 

 skönare dotter. Till en början, och innan denna ljusa ljusets boning, der vi 

 i dag inträdt, fulländats och invigts (1832 V), tingo våra lärda öfningar och 

 de skötlade resterna af våra vetenskapliga samliiigar provisoriskt npplåtne 

 asyler. Redan 1S2S om hösten kunde undervisningen åter vidtaga. Orätt- 

 vist vore dock, när tanken går tillbaka till denna betydelsefulla epok i uni- 

 versitetets historié, att förglömma de gamle professorerne från Åbo, bland 

 hvilka den siste med F. W. Pipping stigit ned i grafveu, orättvist att för- 

 gäta den del de hade i det helas fortbestånd och fortgång. De voro karlar 

 af segt virke, som kunde bära, utstå och motstå mer än kanske vi. Genom 

 dem ocli endast dem, genom de minnen, hvaraf all deras verksamhet vid kon- 

 sistoriibordet, i kateder och i forsknhig genomandades, blef den akademiska 

 tradition fortjjlantad och rotfäst, som oupplösligt sammanknyter Alexanders- 

 universitetet med det i Åbo och hvälfver bryggan från ruinen vid Auras 

 strand hit till våra höga lärosalar. 



Ingen af de förluster universitetet lidit kändes djupare än den af dess 

 med så mycken möda, omsorg och urval samlade bibliotek. 830 volymer 

 utgjorde hela återstoden. Men man förlorade icke modet; med endast 21 vo- 

 lymer hade ju akademin i Åbo vid dess första stiftelse begynnt. Långsamt 

 gick det dåförtiden framåt, ty ännu år 1787 skrifver Porthan, att bibliote- 

 ket på sin höjd räknade 10,000 band. Lägga vi detta antal till grund för 

 notisen, att samlingen genom hans nit tredubblats samt härtill vidare antaga 

 i medeltal en tillökning af 500 voll, årligen sen 1804, så skulle boksumman 

 vid branden hafva varit 40,000, — ■ en nummer, hvilken äfven utkommer en- 

 ligt en annan uppgift, att neml. universitetet efter den stora landsolyckan 

 knappt egde 5^^ qvar af sitt bokförråd. Det låter otroligt, men är likväl 

 faktiskt, att innan ett lustrum förgått vi hunnit det förra maximum åter; den 

 dag som är se vi antalet långt mer än fördubbladt. Tänkom icke derföre 

 mindre godt om forna tiders idrotter. Endast den aktning Åbo akademi till- 

 vunnit sig i nära och fjerran förklarar det nämnda, öfverraskande resultatet, 

 förklaras af detta tillbaka. Allteftersom ryktet om den gamla inrättningens 

 hårda öde spridde sig i vidsträcktare kretsar, blefvo gåfvosändningarna till 

 biblioteket större och tätare. En ömmande regering tog initiativet, till en 

 början öfverlåtande denna stads, då nyligen och förnämligast af Galon ii 

 samling bildade bibliotek (3947 voll.), och vidare genom att uppmana ej blott 

 kejsardömets otfeutliga läro- och lärdomsanstalter samt andra verk, utan ock 



