154 Eliel Aspeli] 



II. 



Afhandlingen, livars titel är „Discours à l'occasion des Machabées" (Tome 

 IV, ss. 23 — 68), upptager till först frågan om valet af handling och söker i 

 sammanhang dermed bestämma uppfinningens gränser. 

 Valet af En författare, som företager sig att skrifva en tragedi, kan aldrig vara 



handung. n0 g uppmärksam, då det gäller valet af handling. Handlingen bör för det 

 första ega nyhetens förtjenst. Om ämnet är nytt, utgör det för författaren en 

 ymnig källa till nya tankar och nya känslor. Det erfordras ofta mindre be- 

 gåfning till att med nya detaljer rikta ett originelt motiv, som sjelf angifver 

 dem, än att blott förkläda ett förut behandladt ämne. För det andra bör 

 handlingen ega storhetens förtjenst. Denna åter mätes efter betydelsen af de 

 uppoffringar och kraften af de bevekelsegrunder, hvilka dervid komma i fråga. 

 Vi vilja nämligen se följdriktighet och förnuftig grund öfverallt, när vi sjelfva 

 äro utom spelet. Så t. ex. är det faror trotsande modet icke värdt beundran 

 med mindre det stödes af skäl, hvilka stå i proportion till livad det lider och 

 livad det vågar. Sålunda är hjelten, som gifver sitt lif för fosterlandet säker 

 om vår beundran, emedan förnuftet säger, att ett folks välfärd är att före- 

 draga framför den enskildes. Likaså anslås vi af den ärelystnes mod, emedan 

 det menskliga högmodet icke anser äran af att befalla för dyrt köpt med de 

 största faror. Till och med hämden kan synas stor, emedan fördomen bjuder 

 hedern att icke fördraga förolämpningar och förnuftet låter oss föredraga he- 

 dern framför lifvet. I en hämd utan fara och utan rätt se vi blott låghet och 

 svek. Af kärleken framkallade heroiska handlingar göra intryck af storhet, 

 ifall vi i desamma se en uppfyllelse af trohetens pligt. 

 Om uppfin- Emellertid räcker icke en dylik af historien gifven handling ensam till 



mw/en och en t ra op e di. Skalden måste dertill efter behof uppfinna nya omständigheter, 



dess gränser. ° rr * ° 



hvilka så att säga mångdubbla en alltför enkel handling och ställa samma ka- 

 rakter och samma dygd på särskilda prof, men ständigt i huvudhandlingens 



