Latnottes af 'handlingar om tragedin. 171 



utom den har sitt spcciela intresse för utredningen af Voltaires förhållande till 

 Lamotte. 



Expositionen tjenar till att förbereda situationerna. Af dem beror i 

 främsta rummet verkan af ett stycke och derför erfordra de så mycket större 

 skicklighet och omtanke i afseende å valet. 



En situation är ej annat än den ställning personerna i en scen intaga till 

 hvarandra. I denna ursprungliga betydelse äro alla scener i ett stycke, huru- 

 dana de än äro, lika många situationer; men man begagnar uttrycket vanligt- 

 vis endast i inskränktare mening, för att beteckna sådana situationer, hvilka 

 äro af särskildt intresse. De kunna endast på två vägar nå denna egenskap, 

 antingen genom nyhet eller genom vigten af de intressen, som dervid komma 

 i fråga. Ofta nöja sig författarne, vare sig af bristande uppfinningsförmåga 

 eller af likgiltighet för sin ära, med redan kända situationer; och med undan- 

 tag af några olikheter, af hvilka stundom namnenas är den ansenligaste, till- 

 egna de sig hvad andra uppfunnit, icke olike desse målare utan fantasi, hvilka 

 endast kopiera efter de stora originalen de vackras! e hufvuden och utvaldaste 

 attityder. De lyckas väl sålunda vinna några lätta framgångar, emedan det 

 rörande alltid till en början gör intryck; men knapt har man observerat lik- 

 heterna, innan man upphör att värdera författaren och intresset svalnar för 

 sjelfva stycket; ty vi äro engång sådana, att bitankar, om också fremmande 

 för saken, stärka eller försvaga vårt intryck. 



Men jemte nyheten måste man lägga märke till betydelsen af de intres- 

 sen, som vid situationen framträda. En väl uttänkt situation af sådan art har 

 en så stor verkan, att ett bifallssorl redan innan personerna tala, höjer sig 

 bland åskådarne, hvilkas nyfikenhet är spänd att få höra, hvad skådespelarne 

 skola säga. Jag vill i förbigående anmärka, att man ej kan i samma stycke 

 anordna flere sådana situationer utan tillhjelp af en mängd händelser, hvilka 

 plötsligt förändra sakernas utseende och försätta personerna i nya och förvå- 

 nande lägen. Detta nöje förtjenar nog, att man unnar författaren tillfälle till 

 nödiga förberedelser. 



Som exempel på en äkta dramatisk situation, ,,den mest beundransvärda 

 som förekommer på teatern", anför Eamotte den stora scen i femte akten af 

 Corneilles „Rodogune", hvari Antiochus i beråd att tömma bröllopsbägaren 

 genom Timagènes ord föranledes att tro, det antingen hans moder eller hans 

 älskarinna, hvilka båda äro närvarande, förgiftat drycken. Han uppräknar de 

 förberedande åtgärder skalden nödgats vidtaga, för att åstadkomma denna 

 situation och yttrar sedan: „Se der i hög grad tvungna förberedelser; men si- 

 tuationen är så skön, att man glömmer dem för detta pris". 



