Bidrag till kännedom ont ftalimid och ftalaminsyra. 349 



ver på kärlets botten. Under mikroskopet visar det sig bestå af idel väl ut- 

 bildade små romboédrar, som äro starkt ljusbrytande. Detta ämne är olösligt 

 i vatten och alkohol vid vanlig temperatur samt löser sig med svårighet i ko- 

 kande vatten och alkohol, härunder öfvergående i ftalimid. Vid kokning med 

 stark saltsyra försiggår denna förvandling lättare och fullständigt. Kall kali- 

 lut inverkar icke på ämnet, men vid kokning går det i lösning under utveck- 

 ling af ammoniak. En analys gaf följande resultat: 



0.23« gr. substans gaf 34.8 CG N af 770.7 m m - tryck och 16.8° temp. 

 Bcräknadt för T iV, (CO. JVB" a ) a : Funnet: 



N — 17.07 proc. 17.33 proc. 



Såsom synes ger analysen vid handen, att ifrågavarande ämne är ftuhjl- 

 diamid. Denna förening erhölls af Vislecenus l ) genom inverkan af öfverskju- 

 tande alkoholisk ammoniak på ftalylmalonsyreester såsom ett skimrande kristall- 

 pulver, hvilket är mycket svårlösligt i vatten och alkohol, men vid upphettning 

 för sig eller med vatten och alkohol sönderdelas i ftalimid och ammoniak. Så- 

 vidt af detta korta referat framgår, originalafhandlingen 2 ) har icke stått mig 

 till buds, öfverenstämma dessa egenskaper med dem, som tillkommer det of- 

 v.iii beskrifna ämnet, h vårföre något tvifvel om dess identitet med ftalyldiamid 

 icke kan ifrågakumma, Jag vill ännu tillägga, att ftalyldiamid icke smälter 

 utan vid c:a 200° öfvergår i ftalimid. 



Den lätthet, livarmed ftalimid äfvergår i den genom sin kristallform så 

 karakteristiska ftalyldiamiden, är en egenskap hvarpå man med lätthet kan 

 igenkänna densamma. Gäller det att karakterisera en substans såsom ftalimid, 

 så behöfver man blott öfvergjuta en ringa qvantitet deraf i ett profrör med 

 litet stark ammoniak, uppvärma det hela lindrigt och ställa profröret åsido för 

 '/ 4 eller '/ 2 timme ; efter denna tid har ftalimiden öfvergått i ett tungt pulver, 

 som ligger på bottnen af profröret. Man bringar en del deraf på ett urglas 

 och med tillhjelp af mikroskopet kan man derpå igenkänna de starkt ljusbry- 

 tande rumboëdrorna af ftalyldiamid. T. o. m. starkt förorenad ftalimid visar 

 denna reaktion med tillbörlig tydlighet. 



Slutligen har jag framstält acctylderivatet af ftalimid, hvilket, så vidt jag 

 känner, icke är bekant. Ftalimid utbyter endast med svårighet sitt imidväte 

 emot acetyl. Jag kokade ren ftalimid med ett öfverskott af ättiksyreanhydrid 

 under 12 timmars tid med åtcrloppskylare, och likväl var en del af ämnet 

 oberörd af reaktionen. Vid kallnandet utkristalliserar acetylföreningen ur sin 



') Berichte d. d. ek. Gesellsch. XVII. R. 530. 



2 ) Sitzuugsber. Akad. Wisseusch. Miinckeu 1884. 217 — 225. 



