Studier inom anhydrobasernas Mass. 361 



hvarföre reaktionen kan anses vara slutförd. Kolfvens innehåll får afsvalna, 

 hvarvid det stelnar till en fast massa, hvilken üfvergjutes med litet vatten och 

 omskakas dermed för att aflägsna öfverskottet af oxalsyra. Derpå löses åter- 

 stoden i kokande vatten och filtreras från en ringa olöst återstod. Då lösnin- 

 gen svalnar, afsätter sig den nya föreningen i långa guldgula nålar, hvilka af- 

 filtreras medan lösningen ännu kännes något ljum ; på detta sätt aflägsnas största 

 delen af den nitranilin, som icke deltagit i reaktionen och blifvit upplöst af 

 vattnet. Massan på filtrum löses sedan i litet kokande alkohol, hvarpå vatten 

 tillsättes, då ämnet åter utfaller i gula nålar. För yttermera rening, isynner- 

 het för att erhålla material till elementaranalysen, tvättades ämnet med kall 

 koncentrerad saltsyra, emedan det annars städse visade sig innehålla spår af 

 nitranilin, hvarpå det befriades från saltsyra medelst sugpump samt tvättades 

 på filtrum med vatten, pressades emellan läskpapper och torkades öfver osläckt 

 kalk och svafvelsyra. Elementaranalysen lemnade följande siffror. 



0,3640 gr. substans gaf O,0890 gr. H 2 O och 0,6136 C0 2 ; 



0,2478 „ „ „ 29,2 CCN af 18°,5 temp. och 754,o m - m - tryck. 



Beräknadt för C 8 H B N 2 O b : Funnet: 



C 45,7i 45,96 % 



H 2,86 2,72 „ 



N 13,33 13,46 „ 



(o)-Nitroxanilsyra. 



Analysen ger vid handen att den genom smältning af (o)-nitranilin med 

 oxalsyra bildade föreningen utgör den sökta (o)-nitroxanilsyran. Den kristal- 

 liserar utan vatten i långa, guldgula nålar, hvilka visa en smältpunkt af 112°. 

 Utbytet är någorlunda godt, likväl blir äfven om smältningen fortgår under 

 längre tid än en halftimme, ständigt en del nitranilin oberörd af reaktionen; 

 tillika bildas likväl andra produkter, dels lösliga, dels olösliga i vatten, hvilka 

 förringa utbytet, hvarföre smältningen icke bör fortgå för länge. 



(o)-Nitroxanilsyra är lättlöslig i hett vatten och någorlunda löslig i kallt, 

 nästan olöslig i eter, men lättlöslig i alkohol och ättiksyra. Af alkalicr och 

 redan af kokande vatten sönderdelas den i sina komponenter. 



Alkalisalterna äro ganska svårlösliga i vatten. Üfvergjutes syran med 

 kali- eller natronlut, eller ammoniak, upplöses den till en början, men de bil- 

 dade salterna utkristalliserar inom kort i fina, långa prismer af mörkgul färg. 

 De kunna med fördel kristalliseras ur kokande alkohol, i hvilken de äro lös- 

 liga, medan kall alkohol icke löser dem. Bariumsaltet, som erhålles vid till- 



46 



