362 O. A s Chan 



sats af bariumklorid till alkalisalternas vattenlösning, kristalliserar i ljusgula 

 nålar och är lösligt i kokande vatten. Silfversaltet, som erhålles på vanligt 

 sätt, kristalliserar i svagt gulfärgade nålar och är nästan olösligt i vatten. 



0,i843 gr. af silfversaltet gaf 0,0626 gr. Ag. 



Beräknadt för C a H- a N 2 5 . Ag: Funnet: 



34,09 33,97 % 



Då denna del af föreliggande arbete utfördes, hade det undgått mig, att 

 Hübner '), gifvande ett referat af en athandling, utarbetad af v. Hekff, be- 

 skrifvit en förening, hvilken skulle ega sanima sammansättning som de nyss- 

 beskrifna (o)-nitroxanilsyra. Jag var sålunda i tillfälle att beriktiga de upp- 

 gifter, Hübners referat innehåller. 



Enligt detta hade v. Herff, genom smältning af (o)-nitranilin med dess 

 tredubbla mängd vattenfri oxalsyra under 12 timmars tid, erhållit tre produk- 

 ter, hvilka han kallar oxortonitranilid, oxortonitranilsyra och etyletern af den 

 förstnämnda. De egenskaper, han tillägger sin oxortonitranilsyra, afvika i be- 

 tydlig mån från dem, hvilka på grund af min erfarenhet tillkomma (o)nitro- 

 xanilsyra. Så kristalliserar den förstnämnda i brungula prismer, hvilka äro 

 svårlösliga i alkohol men lättlösliga i vatten; smältpunkten är icke angifven, 

 men det framgår tydligt, att den ligger vid högre temperatur, åtminstone högre 

 än 112°. Denna olikhet emellan tvenne ämnen, hvilka egentligen borde vara 

 identiska, synes vara svår att förklara. Betraktar man emellertid den tredje 

 af de produkter, hvilka v. Herff erhållit så får man en klar inblick i detta 

 förhållande. 



Denna förening skulle enligt v. Herffs åsigt vara etyletern af hans 

 oxortonitranilsyra. Tager man de förhållanden i betraktande, under hvilka för- 

 eningen emellan nitranilin och oxalsyra föreligger, så finner man med lätthet, 

 att någon etylradikal icke deltager i reaktionen; ej heller kan en reduktion 

 tänkas försiggående under densamma. Processen fortgår under afspjelkning af 

 vatten. Men förutsatt att en utveckling af fritt väte egde rum under smält- 

 ningen och vilkoren för en reduktion vore för handen, samt denna reduktion 

 träffade oxalsyran, så kunde denna likväl icke gifva upphof åt etylalkohol, ty 

 så vidt bekant har man icke lyckats förvandla radikalen oxalyl till etyl. I 

 följd af detta resonnemang kan etylalkohol eller någon annan etylförening icke 

 uppkomma under reaktionen. Med detsamma anser jag det bevisadt, att v. 

 Herff icke kunnat erhålla etyletern af sin „oxortonitranilsyra". En möjlighet 



') Annalen der Chemie. 209. 3G7. 



