366 O. A sch an. 



Anslutande mig till Hinsbekgs antagande beträffande dioxytoluchinoxalin, 

 ger jag företrädet åt formel II, såsom den af alla orsaker antagligaste. I fall 

 dioxychinalin innehölle en karboxyl i enlighet med formel I, så skulle dess 

 salter med all säkerhet vara beständigare. En förening af konstitutioneil III 

 skulle åter icke förmå bilda salter. Salternas egenskaper tyda på att för- 

 eningen innehåller en phenolhydroxyl, såsom formel II visar, men också en- 

 dast en sådan, derom lemnar analysen af bariumsaltet besked. 



Dercmot kan jag icke tillägga dioxychinoxalin konstitutionen 



^iV~ = c- OII' 



i enlighet med den formel, Hinsbekg i sin senaste publikation *) tillskrifver 

 sin dioxytoluchinoxalin. Denna formel förutsätter en atomvandring, något som 

 i detta fall icke är af nöden påkalladt. Såvida ämnet egde ofvaiistående sym- 

 metriska konstitution, så skulle den ega tvåbasiska egenskaper och tvenne ato- 

 mer väte borde kunna ersättas af metall. Nu beskrifver Hinsbekg ett natrium- 

 salt med sammansättningen C 9 H 7 N 2 2 ■ Na och dioxychinoxalins bariumsalt 

 har enligt det föregående formeln ( C 6 H 5 N t 2 ) a Ba + 2 5j O; dioxychinox- 

 alin och dioxytoluchinoxalin åro således med all sannolikhet enbasiska. Hins- 

 iseeg uppger visserligen att dioxytoluchinoxalins silfversalt innehåller 2 atomer 

 silfver, men resultatet af analysen å ifrågavarande salt är sådant, att hvarje 

 på densamma baseradt resomiemaug måste blifva ganska otillförlitligt. 



Till sist vill jag beskrifva några försök till direkt utrönande af konstitu- 

 tionen hos dioxychinoxalin, ehuru de gifvit ett negativt resultat i följd af den 

 svårföränderlighet, som utmärker detta ämne: Reduktionsmedel utöfva ingen in- 

 verkan på densamma, livarken i sur eller alkalisk lösning; för ändamålet an- 

 vändes natriumamalgam, zinkstoft i alkalisk och sur lösning samt tenn och 

 saltsyra vid kokningstemperatur. Hvarken acetylklorid, ättiksyra anhydrid el- 

 ler jodetyl i närvaro af alkali inverka substituerande på dioxychinoxalin. — 

 Vidare har jag underkastat fenyletenyldiamiu oxidation med salpetersyra, krom- 

 syra samt kaliumpermanganat i hopp att metylgruppen, som detta ämne inne- 

 håller, skulle oxideras till karboxyl enligt formeln: 



C, H t ^ : G- CH Z + 3 O = C 6 H, . C- COOII+ K, O, 



^ N ^ > N ^ 



hvarigenom en isomer till dioxychinoxalin borde uppkomma (se formel I.) Fe- 



») Berichte der deutsch, ehem. Gesellsch. 1884. 319. 



