* 13 



Af någon anledning blommade det ena ganska sparsamt under sista 

 våren; blott tre blommor utvecklades och de kommo betydligt 

 senare än normalt, men i stället voro bladen tidigt utvecklade, så 

 att de vid blomningens början nådde öfver blommorna. Hos det 

 andra individet, som ståtade med ej mindre än sjiitlio blommor, 

 syntes däremot inga örtblad, förrän blommorna började vissna. 



Skottbyggnaden hos Pulsatilla-arierna öfverensstämmer visserligen 

 i stort sedt med den beskrifning på .4. pratensis och Pulsatilla, som 

 Irmisch (I) lämnat. Blomman är sålunda terminal och skottet i 

 regeln två-årigt på det sätt, att första året utvecklas nederst örtblad 

 och däröfver lågbladen (knoppfjällen), som innesluta blomknoppen 

 för nästa år. Men olikheter, som väsentligt inverka på arternas ha- 

 bitus, finnas. Rotstocken hos A. paténs är rik på knoppar och har 

 talrika grofva och förlängda grenar, så att ett äldre individ plägar 

 samtidigt uppbära ända till ett tiotal eller hos odlade exemplar 

 ganska talrika blommor. A. pratensis är oftast en-blommig. Undan- 

 tagsvis, särskildt på näringsrik eller blottad jord, kan den bli 

 mångblommig, men blomskaften sitta då tätt tillhopa och blommorna 

 tillhöra olikåldriga generationer och framkomma delvis successivt, 

 så att blomningen på sådana individ kan fortvara tämligen länge. 



Skottutvecklingen hos A. paténs ter sig på följande sätt. Om våren 

 fmner man på ett med blomma afslutadt skott följande blad unge- 

 fär i bladställningen -/ö: nederst tradiga rester af förra årets nu 

 vissnade örtblad, däröfver vanligen 6 eller 7 stora lågblad, alla utan 

 skifva eller med otydliga rudiment därtill (i motsats mot A. praten- 

 sis, som merendels har något färre lågblad, av vilka de innersta 

 1 — 2 (sällan 3) i allmänhet äro utrustade med m. e. m. tydlig skifva). 

 Åtminstone de inre lågbladen äro friska, hvitaktiga. Tydliga knoppar 

 finnas hos A. paténs till ett antal af minst tre, nämligen alltid en 

 (den största) i innersta lågbladsaxillen, nästan alltid en i den när- 

 maste och oftast äfven en (hvilande) mindre knopp i en eller två af 

 de nedersta axillerna; mellan dessa olika slag av knoppar befinner 

 sig alltså en lucka. De två förstnämnda knopparna utgöras af 

 framväxande biaxlar, vid blomningstidens början försedda med 1 

 eller 2 t5'dliga, ehuru icke framskjutande, unga örtblad, men ännu 

 inga synliga lågblad (knoppfjäll). Hufvudaxeln uppbär således nu 

 omedelbart blott lågblad, och den sekundära axelns frambrytande 

 örtblad äro tidigt på våren knappt centimeterlånga. I augusti och 

 september, då blomskaften vissnat, äro de två sidoaxlarnas örtblad 

 (till antalet 2 — 3, sällan liera) för längesedan utväxta; på dem följa 



