Svensk Botanisk Tidskrift 1912. Bd 6, h. 1. 



OM PROTOPLASMASTRUKTURER 



AF 



HENRIK LUNDEGÅRDH. 



I. 



Proloplasmal är en substans, som har en såväl kemiskt som 

 fysikaliskt hög k()mj)likati()n och organisation. Som jag strax skall 

 visa är den ena afhängig af den andra, den kemiska komplikationen 

 betingad af den fysikaliska organisationen och omvändt, hvilket 

 gör, att man måste anse en särskild och invecklad mikroskopisk 

 eller till och med delvis ultramikroskopisk struktur som en för den 

 lefvande substansen särskildt karaktäristisk egenskap. Det torde 

 därför vara högst osannolikt, alt man någonsin skall påträffa ett 

 protoplasma, som är alltigenom fysikaliskt homogent. 



Som ett väsentligt moment för den fy logenetiska uppkomsten af 

 en fysikalisk helerogenitet, d. v. s. en organisation i lifssubstratet, 

 måste betraktas en omständighet, som kan kort uttryckas i ett enda 

 ord: arbetsfördelning. Vi skola en smula närmare skärskåda denna 

 omständighet. 



En fysiolog bör anse det egendomliga något, som vi kalla lif, 

 och hvars förnämligaste kännetecken är en häj^nadsväckande alstrings- 

 och anpassningsförmåga, till sitt väsen vara af hufvudsakligen kemisk 

 art. Vi böra betrakta cellen som en kemisk maskin, där en ofant- 

 lig massa ämnen belinna sig i ständiga omsättningar med hvarandra, 

 och förmoda att dessa omsättningar följa lagarna för den kemiska dyna- 

 miken. Jag kan naturligtvis ej här ingå på en närmare skildring och 

 utveckling af denna uppfattning, denna bild af cellens kvalitativa 

 natur. Jag vill blott påpeka, att den häpnadsväckande regula- 

 tionsförmåga, som utmärker cellen och organismen som helhet 

 betraktad, endast låter sig tänkas pa det sättet, att cellens kemiska 



