oJ. 



partikeln antages befinna sig, kan denna komma ut i plasmat. 

 Häraf följer, att endast i det fall, dä pseudopodier och afsnörning 



af dessa iakttagits, ett direkt ut- 

 trädande blifvit bevisadt. 



I själfva verket ha sådana 

 företeelser endast konstaterats i 

 ett fåtal, för öfrigt ej närmare 

 undersökta fall, nämligen i ägg- 

 celler hos vissa djur (jfr fig. 10). 

 Här är det sålunda antagligt, att 

 kärnsubstans till ringa grad ge- 

 nom afsnörning transporteras ut 

 i plasmat. Hvartill den i så 

 fall skulle användas, är ej be- 

 kant. De flesta ha endast kunnat 

 konstatera dess gradvisa försvin- 

 nande, utan att uppkomsten af 

 »kromidier ådagalagts. I alla 

 öfriga fall, da man stöder anta- 

 gandet om dessa plasmastruk- 

 lurers härstam- 

 ning från karyo- 

 tinet pa förut om- 

 nämnda läges- 

 och lagringsför- 

 hållanden, har 

 man ingalunda 

 funnit pseudopo- 

 dier o. s. v., och 

 därför blir också 

 kromidiehypote- 

 sen fullständigt 

 obevisad. 



Ytterligare kan 

 nämnas, att re- 

 dan i och för sig 



Fig. 10. Äggkärna med omgifvande 

 cytoplasma under liildandet af gulesub- 

 stausen, af Pholcus x>halar)gioides. Kärnan 

 är försedd med talrika pseudopodier, hvilka 

 företrädesvis äro riktade mot tätare an- 

 samlingar af små fettkorn. Efter Ch. vox 

 Bambeke ur KoRSCHELT och Heider, Lehr- 

 buch der vergleiohenden Entwickluugs- 

 geschichte der wirbellosen Tiere. 



d i> c d 



Fig 11. Skematisk framställning af hur man biir tänka sig 

 förloppet vid en fast eller flytande partikels utträdande ur 

 den hvilande kärnan. I a ligger partikeln invid kärnmembra- 

 nen. I b har genom en lokal förändring af kärnsubstansens 

 (karyoplasmats) ytspänning ett pseudopodiuni Inldats, som i 

 sig innesluter kärnpartikeln. I c afsnöres pseudopodiet, och 

 därmed har partikeln frigjorts från kärnan, som därefter åter- 

 tar sin jämna yta d). ^Nlan förstår, att de viktigaste stadierna, 

 som känneteckna den tänkta processen, äro de i b och c, ty 

 stadier sådana som i a och b kunna äfven uppträda utan att 

 sammanhänga med ett direkt utvandrande af kärnsubstans. 

 Jämför texten! 



det antagandet, 

 att kärnsubstans, väl iörnämligast karyotin, skulle i hvilstadiet nor- 

 malt under vissa omständigheter transporteras ut ur kärnan och i 

 plasmat åstadkomma särskilda morfologiska eller ämnesväxlings- 



