hvartill kommer ytterligare Ränneberget i Östmark. På samtliga dessa 

 ställen har jag äfven anträffat växten, men därjämte har jag funnit den 

 mer eller mindre rikligt vid Värnas och Ljusnäs i Ny samt å ett stort 

 antal platser i Dalby, såsom vid Transtrand. Ransby, Gunneby, Slättne 

 ända bort till Brattmon, hvadan det förefaller, som skulle den i Ny och 

 Dalby socknar inom ett område om minst ö mils längd vara en helt 

 vanlig växt å sådana lokaliteter, där den kan finna trefnad. Dessa plat- 

 ser utgöras nästan uteslutande af skuggiga och helst tämligen branta 

 dälder. som fuktas af smärre bäckar eller från höjdsluttningarne ned- 

 sipprande vatten. 



I dylika dälder, där växter sådana som Oxalis acetosella, Viola paliis- 

 tris och Circcea alpina frodas i skuggan från gråalarnes täta bladverk, 

 finner man oftast utan svårighet Viola iimbrosa. Med de nyssnämnda tre 

 växterna synes V. umbrosa trifvas synnerligen väl. Det ser nästan ut, 

 som om Circcea och V. umbrosa sökte hvarandras sällskap; hvarje gäng 

 jag inom det ifrågavarande nyssnänmda området påträffat Circcea alpina 

 — som är den rikligast uppträdande af de två — har jag alltid efter 

 något sökande också funnit Viola umbrosa. Denna erfarenhet förhjälpte' 

 mig äfven i Östmark att på Ränneberget anträffa V. umbrosa, som där 

 föreföll växa betydligt sparsammare än i Älfdalen. Jag tror knappast, 

 att jag misstager mig, om jag säger, att V. umbrosa äfven bör finnas på 

 Snipberget i Hvitsand. På östra sidan af detta berg fann jag Circcea 

 växande under förhållanden analoga med dem i Älfdalen och på grund 

 häraf anställde jag forskningar efter V. umbrosa, hvilka emellertid pä 

 grund af ogunstigt väder snart måste afbrytas, innan de gifvit något 

 resultat. 



V. epipsila. Larsson ujjpgitvcr för denna lätt urskiljbara art inga 

 andra lokaler i norra Värmland än Kyrkebol i Ny samt Tåsängarne och 

 London i N:a Finnskoga. Det lider dock knappast något tvifvel därom, 

 att arten i likhet med V. umbrosa har ett stort utbredningsområde i dessa 

 trakter. Jag har nämligen under de båda senaste somrarne funnit den 

 på en stor mängd ställen utmed Klarälfven i Ny, Dalby och N:a Finn- 

 skoga. Äfven i Hvitsand uppträder den, t. ex. mellan Kri-stinefors och 

 Snipberget. 



V. mirabilis har jag funnit dels i Östmark på och nedanför Ränne- 

 bergets östra sluttning, dels i S:a Finnskoga å Rickenberget. på båda 

 ställena täml. rikligt. Egendomligt är, att hvarken Myrin eller Larsso.x 

 tyckas haft kännedom om förekomsten af V. mirabilis på Ränneberget. 

 Såsom en nyhet för detta berg omnämnes V. mirabilis af Ringius i 

 ^Vegetationen på Värmlands hyperitomräden pag. 202 . Måhända hafva 

 alla dessa nu omnämnda V/o/a-arter med aren fatt en afsevärdt ökad 

 frekvens. 



V. tricolor. Tämligen allmän, särskilt i de norra delarne. 



V. arnensis. .\llmän. 



Hypcricum (juadrangulum. Allmän. 



Tilia ulmifolia. Sommaren 1910 fann jag lind dels i Östmark å Ränne- 

 berget, dels i N:a Finnskoga, omkring 2 km. norr om Tåsans utflöde 

 i Klarälfven, å båda platserna dock endast i ett enda exemplar. För- 



