79 



liiNGlUS påpekat — äfvcn, om också ej i någon större mängd, här och 

 där å de öfversta delarne af Hänneberget. Slutligen har jag sistlidne 

 sommar funnit växten i S:a Finnskoga, nämligen å Hickenbergels öfre 

 afsatser. 



Melandriuni album. Förekommer genom hela Älfdalen åtminstone till 

 Höljes i N:a Finnskoga, men i regeln rätt sparsamt. Äfvcn iakttagen i 

 Hvitsand nedanför Snipberget. Larsson har inga uppgifter för dessa 

 trakter. 



M. nibnim. Allmännare än föregående. Iakttagen särskildt i Östmark 

 å Rånnebergel, Hvitsand å Snipberget, S:a Finnskoga å Hickenberget; i 

 Dalby och N:a Finnskoga å många ställen ända till Långflon nära norska 

 gränsen. 



Viscaria niscus(t. Allmän i Älfdalen till och med Tåsängarne i X:a 

 1'innskoga. 1 Fryksdalen nordligast i Ostmark, hvarest jag funnit den å 

 Hänneberget, ej blott de högsta och brantaste delarne tämligen sparsamt) 

 utan äfven spridd längre ned på östra sluttningen. Myrin har i FrN'ks- 

 dalen iakttagit den 'endast på solsidan af de högsta bergen: Jättkärns- 

 och Tossebergsklättarne' , och Larsson synes haft samma uppfattning 

 rörande växtens förekomst därstädes. Af RiNGlus uppgifves den dock 

 för Ränneberget. 



V. viscosa f. pallens. Vid Långaf i Dalby, sedd i 2 exemplar, växande 

 å sandjord tillsammans med Y. viscosa af normalt utseende. Stjälkarne 

 mycket ljusa, nästan hvitgröna; mellanleden saknade visserligen ej klib- 

 bighel, men voro ej som eljes mörkröda utan af samnia ljusa färg som 

 den öfriga stjälken. Kronbladen myckel svagt blekröda och fodret nästan 

 rent hvitt till färgen. I öfrigt företedde växten ingenting ovanligt. 



V. alpina. Denna art finnes ej omnämnd af vare sig Myrin eller 

 Larsson. Anträffades af mig 1886 vid Slättne i Dalby samt vid Tås- 

 ängarne i N:a Finnskoga å Klarälfvens stränder och holmar inom om- 

 rådet för de årligen återkommande öfversvämningarne och torde för sin 

 tillvaro i dessa trakter ha att tacka älfven, som spridt den dit från nord- 

 ligare belägna lokaliteter. Vid mina senaste besök i Dalby har jag kunnat 

 fastslå, att växten sedan 1886 spridt sig ytterligare. Den uppträder nu 

 både söder och norr om det ursprungliga fyndstället vid Slättne; å såväl 

 Skyllbäcksholmen som å den nedom Brattmobron liggande ön har jag 

 de båda sista somrarne sett talrika individ. Vid Tåsängarne växte den 

 1910 på ett ställe så rikligt, att marken formligen lyste röd af de utslagna 

 blommorna. De kraftiga, ofta mycket högvuxna och rikligen blommande 

 stånden vittna oförtydbart om, att växten i denna del af landskapet fun- 

 nit en tacksam jordmån. Att den utbredt sig nedom den s. k. Vingäng- 

 sjön i Dalby, håller jag ej för osannolikt, men tills dato har jag ej funnit 

 något exemplar där. 



V^ viscosa X V. alpina. Denna hybrid, som påträffades 1886 samtidigt 

 med föregående art, har jag återfunnit de båda sista somrarne. Ehuru- 

 väl ganska stora olikheter förelinnas mellan stamarterna, synes hybriden 

 uppstå utomordentligt lätt. På samtliga ställen, där båda arterna växa 

 tillsammans, har jag påträffat flera eller färre individ af hybriden; så- 

 lunda har jag insamlat vackra exemplar af densamma från Tåsängarne, 



