83 



duphnoidcs lialva liinnils i Alldalcn hiiigt törc C A. A(iAUi)lls lyiid at 

 1849.^) 



S. caprea. Förekommer allinäiit ^'enoni licla området. Detsamma ^'äller 

 i ännu högre grad om 



S. cinerva och .S. iniriln. livad aler heträlfar 



S. dvprvsm, sa är den visserligen mycket allmän inom stora delar al 

 Älfdalen, särskildl i Dalby och X;a Finnskoga (Höljes, men synes i sock- 

 narne västerut vara mera sällsynt. I S:a Finnskoga har jag sålunda sett 

 den endast vid Bjurberget, Hograngen och Medskogen mycket sparsamt! ; 

 vid Hjurbei-get hybridiserade iWn med S. rcjtcns. 



S. iiiifriains är områdets allmännaste och tbrmrikaste .SV///,r-art. Den 

 synes vara en lullödig representant för den kalegoii al' mutanlei-, som 

 explosionsartadt splittrat sig i en mångfald af Ibrmer.. 



S. phi/licifolia. Sparsam i Ny, men ganska riklig i Dalby och X;a 

 b^innskoga. Vid Slätlne i Dalby iakttagen i särdeles vackra, storvuxna 

 exemplar, af hvilka en jättestor buske bildade ett helt snår, 5 meter högt 

 och af väldigt omfång. Öfvergångsformer till S. nigricans, sannolikt af 

 hybrid natur, äro synnerligen vanliga. — Vid Längtlon i N:a Finnskoga 

 har jag iakttagit en buske med ett stort antal androgyna hängen. 



[S. hastala skall enligt Larsson vara funnen ])å Ilolfjället i Hvitsand; 

 tyvärr har jag ej varit i tillfälle genom besök därstädes förvissa mig om 

 denna intressanta förekomst.] 



S. repens. Förekommer här och hvar genom hela området; i Älfdalen 

 mindre vanlig än västerut. 



S. lapponiim. I Älfdalen är denna art jämförelsevis ovanlig uti Ny, 

 men blir snart i Dalby och N:a Finnskoga helt allmän och uj)pträder 

 där ej sällan bildande snår af ansenliga dimensioner. Vid Höljes i N:a 

 Finnskoga uppmätte jag en i kanten af en skogsmosse växande buske, 

 som livad stammens längd angår är den största jag sett; detta jätte- 

 exemplar, hvars något bågformigt böjda stam stöddes af ett närgränsande 

 träd, mätte i längd drygt (5 meter och höll vid marken 9 centimeter i 

 diameter. I de västra socknarne — Östmark. Hvitsand, Nyskoga och S:a 

 Finnskoga — år S. lapponiim allestädes vanlig ocb på en del ställen t. ex. 

 vid Kindsjön (S:a Finnskoga) till och med utomordentligt ymnig. Härvid 

 är att märka, att den dock nästan uteslutande är bunden vid ängsmarker 

 nära sjöar eller rinnande vatten; i skogskärren liksom å de stora mos- 

 sarne saknas den i regeln fullständigt. 



S. glaiica är otvifvelaktigt en af Älfdalens allra sällsyntaste växter. 

 Förliden sommar återfann jag den å 2 af de 5 lokaler, där jag tidigare 

 Uiren 1886—1890) anträffat den; dessa båda ligga i Dalby (Likenäs och 

 Långafl Under mitt uppehåll i S:a Finnskoga sommaren 1910 upptäckte 

 jag S. gldiica på llere ställen, nämligen vid Letafors, där jag fann en 

 äldre $-l)uske. vid Bograngen samt vid Kindsjön, där den växte i öfver- 

 raskande stort antal, väl en 2()-tal äldre och yngre buskar, såväl öster 



') De åldriga träd af S. daphnoides vid Kyrkebol i Dalby, som i nyssniinmda al- 

 handling (pag. 72) hlifvit .särskildt oninäninda för att .stödja denna min nppfattning, 

 existera ej nnniera, utan liafva under aren jämte andra löfträd blifvit fiillda för att 

 möjliggöra bättre betesmarker. 



