89 



L. innndaliim. Siillsynt i kärr vid Osebol i Ny samt uti sydligaste 

 delen af S:a Fiiiiiskoj^a. 



L. cUwaliun och L. unnoliniim äro båda vanliga. 



L. complanalnm. Synes vara mindre allmän. Sedd i Hvitsand — sär- 

 skildt ä Snii)bcrget samt i Xyskoga ocli S:a Finnskoga, merendels 

 blott i enstaka exemjjlar. 



Sclayinella sclayinoides. Är sannolikt rätt allmän i de nordligaste de- 

 larne; iakttagen i kärr och å fuktiga ängsmarker på en mängd ställen, 

 särskildt inom Nyskoga och S:a Finnskoga socknar. Icke fullt sa vanlig 

 förefaller den i Älfdalen, där jag dock sett den i Ny och Dalby. 



Isoétes laciistris *i'chiiwsj)oriim. Synes förekomma genom hela oni- 

 rådet. I Augusti 1911 iakttogs den, tack vare det då rådande låga vat- 

 tenståndet, på många ställen, nämligen uti Hvitsand, i Brockensjöarne, 

 uti S:a FMnnskoga i Kindsjön i norra delen ymnig: och Leten, uti Dalby 

 i Klarälfven nedanför Brattmon och vid Transtrand, uti Ny nära Femt- 

 åns utlopp i Klarälfven; vidare har jag sett växten i ett par skogstjärnar 

 mellan Osebol Ny) och Vägsjöfors Hvitsandl Möjligen linnes på dessa 

 ställen äfven hufvudarten; det material jag undersökt tillhör emellertid 

 /". cchinospornm. 



Det säger sig själft, att under en så pass lång tidrymd som 40—50 år 

 rätt stora förändringar kunna äga rum i ett landskap livad vegetationens 

 fysionomi och sammansättning angår. Samtidigt med att en del växter 

 mer eller mindre starkt föröka sig, kunna andra märkbart aftaga eller rent af 

 försvinna, åtminstone lokalt. I och med nya trafd^leders upptagande och 

 kommunikationernas förbättrande importeras ju alltid nya växter, hvilkas 

 förhållande till de nya boplatserna och den förutvarande växtligheten 

 oftast erbjuder mycket af intresse. Hvad nu angår det område, som här 

 är fråga om, så lider det väl intet tvifvel därom, att särskildt de i kultursam- 

 hällena förekommande ogräsen mångenstädes delvis äro helt andra eller 

 åtminstone spela en helt annan roll än på den tid, då Larsson utgaf sin 

 flora öfver Värmland och Dal. Den frammarsch, som en hel del af dem 

 företagit, sedan 2:dra upplagan af nämnda arbete utkom, är lätt skönjbar. 

 Och kastar man så en blick i Myrins »Anteckningar etc. > och granskar, 

 hvad han däri meddelar om en och annan it. ex. Barbarca iniicjaris, 

 Anlhcmis tinctoria, Achillirci ptarmica m. fl.\ inser man utan svårighet, 

 att skillnaden mellan förr och nu beträffande utbredningen af en del 

 ogräs är mer än betydande. 



Bland ogräsarter, som att döma af äldre uppgifter fått väsentligt ökad 

 spridning i nordligaste Värmland under senare hälften af förra århundra- 

 det samt början af det innevarande, må särskildt framhållas: 



Anthcmis tinctoria Arabis arcnosa 



Achillea ptarmica Barbaren vnlgaris 



