98 



och mycket spensligt och oansenligt i jämförelse med skogsjättarna rundt 

 omkring. Dock voro grenarna jämförelsevis långa. Vägvisaren uttalade 

 sin glädje öfvcr. att det ovanliga trädet, som sedan åratal tillbaka var 

 kändt på platsen, sä länge fått stå orördt för okynne och åverkan, och 

 efter hvad jag nyligen försport, lär det ännu stå kvar, men en tidsfråga 

 är det väl endast, när det en gång får stryka med, helst det till timmer 

 och virke är alldeles odugligt. 



Enl. Hartm. Skand. Fl. Vl.e uppl. 1.S89, utg. af Krok, är den känd från 

 Skåne — Um. Lpm., men ej uj)ptagen för Västm. Utaf en ren tillfällig- 

 het kom jag helt nyligen att erinra mig denna gran och att jag råkade 

 äga fotografier af densamma, se där anledningen till att den nu sent 

 omsider presenteras för tidskriftens läsare! 



C. A. E. Lens t rum. 



Nephroma lusitanicum Schser. anträffad i 

 Stockholms skärgård. 



Under en exkursion till .Ske])i)arviken ])a Fägelbrolandet Värmdön den 

 28 aug. 1910 insamlade jag en ovanligt smaltlikig. ganska tunn, på under- 

 sidan glatt Nephroma. som växte på en mossbetåckt, rätt starkt beskug- 

 gad bergvägg. Någon närmare undersökning underkastades den icke vid 

 tillfället: den tillvaratogs, dels därför att den var rikligt försedd med 

 apotliecier, dels därför att Nephroma-arier visat sig vara mindre allmänna 

 i Stockholmstrakten. 



Efter hemkomsten fann jag, att den afvek frän A". Uvviyatum Ach. och 

 A'. jHirilc Ach. genom gult märglager, som färgas rödt vid behandling 

 med kalilut. Det visade sig således vara A^ lusitanicum Schser., en art 

 om hvars förekom.st i Sverige jag ej funnit några säkra uppgifter i litteraturen. 

 Arten be.skrefs år 18ö0 af L. E. S(:h,?-:rkr Enum. lich. euroj)., p. 323) 

 efter exemplar frän Portugal. W. Xvla.ndkr, som haft tillfälle att under- 

 söka exemplar af växten äfven från Italien och Skotland, ansåg den 1860 

 Synopsis meth. lich., p. 320 ej ens kunna .som varietet skiljas från den 

 typiska A^ kvvigatum. När han senare började begagna sig af mikroke- 

 miska karaktärer för särskiljandet af lafaiter, öfvergick han emellertid 

 till Sch.i-:rers åsikt Flora 1870, p. 38; Senare författare betrakta den 

 i allmänhet som distinkt art eller åtminstone som en underart; så W. A. 

 Lkighton [Lichen-Flora of Gr. Britain 1879, p. 100], E. Stizenberger 

 [Lich. helvet. 1882, p. 322;, .1. M. Norman jfr Botan. Notis. 1893, p. 

 214, A. .lATTA [Monogr. lich. Ital. merid. 1889, p. 98], .1. M. Cromhie 

 [Brit. Lichens. I 1894, j). 280], A. Zahlbruckner [Engler & Prantl, 

 Natiirl. Pflanzenfam. 1:1 1907, p. 194], .1. Harmaxd [Lichens de France. 

 IV 1909, p. 682], B. Lynge [De norske busk- och bladlaver 1910), p. 112] 

 m. 11. Då jag icke funnit lafven i fråga mer än på en enda plats och 

 sålunda ej haft tillfälle att noggrannare undersöka den i naturen, tillåter 

 jag mig icke uttala någon egen åsikt om dess arträtt. Dock vill jag 



