116 



Ännu en torfart finnes dock i högmossens omedelbara närhet, 

 nämligen den, som på profil 5 betecknas som »starrmosstorf» . 

 Densamma förekommer i kontakten mellan Sphagnum-ioriven och 

 Amblyslegiumtorhen. Den bildas af de växtsamhällen, som utgöra 

 öfvergångsformalionen mellan kärret och högmossen, samt utgör en 

 ljus Sphagnum-ior{ med talrika lämningar efter Carices, Menyanthes 

 trifoliata, Scheuchzeria palustris och Eriophoriim vaginatiim. Torf- 

 lagret går i dagen närmast utanför den egentliga Sphagniim-mossen 

 och löper sedan in under densamma. Hvar den här kilar ut, har 

 jag ej varit i tillfälle att bestämt konstatera; dock torde den ej gå 

 lika långt in under högmossen som Amblystegiiim-torfven. Att 

 afgöra bredden af Sphagnum-iorhens öfverskjutningsområde öfver 

 denna har ej heller varit mig möjligt, h varför detta på profilerna 

 blott kunnat beräknas på ett ungefär med stöd af de gjorda borr- 

 ningarna. 



Betydligt enklare gestalta sig lagerförhållandena inom kärrområ- 

 dena. Inom Stormossens kärr förekommer sålunda samma »strand- 

 dy », som ofvan nämnts från själfva högmosseområdet. Liksom inom 

 detta öfvergår den utåt i de båda till sin petrografiska beskaffenhet 

 såväl som till sin diatomacéllora skarpt skilda gyttjorna. Nu inträf- 

 far en afvikelse från högmosseområdets förhållanden, i det här i 

 stället för Scirpus- och P/ira^mz7es aflagringarna kommer en mörk, 

 amorf och starkt humifierad torfart, i hvilken inga makroskopiska 

 fossil kunna iakttagas. Den har på profilerna betecknats som »dy». 

 I densamma finnas tämligen talrika vedfragment. 



Ofvanpå denna dyartade bildning förekommer samma slags skogs- 

 mylla med stora stubbar och öfriga skogslämningar som på hög- 

 mossen. Det öfversta lagret sammanhänger direkt med högmosse- 

 områdets Carex-Åmblystegium-iovt 



På Södra Myren råda ungefär samma förhållanden som i Stor- 

 mossekärret. De båda planktongyttjorna skilja sig till sin petro- 

 grafiska beskaffenhet högst obetydligt från hvarandra och ha i profilen 

 (profil 6, Tafla IV) på grund af sin ringa mäktighet ej erhållit olika 

 beteckning. Närmast öfver dem kommer i myrens djupare delar 

 en dy, fullkomligt likartad med den ofvan nämnda från Stormos- 

 sens kärr. Denna öfverlagras af skogstorf och skogstorfven i sin 

 tur af Carex-Amblyslegiuin-iorf. 



