125 



lill mossjöania, bvilka under ifrågavarande lid med sill sannolikl 

 rika växl- och djuriiC erhjödo den jakt- och liskeidkande l)elolkningen 

 räll goda nlkomslniöjligheler. SjiiUVa halsslranden lorde Tör öliigl 

 genom undersökningar, som jag sjäir gjort våren 1911 ej halva varil 

 mer än ell par km. allägsen SO om myrarna. 



l']ll minne frän en senare lid|)unkt är den kafvell)ro, hvilken några 

 timmar l'öre min alresa Iran mossarna i augusli 1U08 anträtVades 

 vid dikesgrähiing i mynningen al" den vik af Slormosse-kärrel, som 

 slräeker sig upp mol garden Nyhy. Dess läge är |)a karlan utsall 

 endasl ur minnel. Spången ifråga heslod af Ivenne längre slänger 

 med ungefär en half melers mellanrum (om klufna eller icke kan 

 jag nu ej erinra mig), Ivärs öfver hvilka voro lagda klufna störar 

 af luigefär en melers längd. Dessa senare voro ej afsagade i ändarna 

 ulan tillspetsade, tydligen med yxa. Bron ligger på ett djup af BO 

 cm. i Amblyste(/iiim-U)vhvn, hvars mäktighet här uppgår till unge- 

 fär en meter. Xyhy-vikens mynningsomrade har sedan gammalt 

 kallals Nyhy spångmyr», men för öO — 60 år sedan hade man just 

 här plägat ro i eka öfver viken. Följaktligen kan i detta fall knap- 

 past talas om en så hastig tillväxt i torfven, som den Haglund 

 f 190U: I sid. 188) söker bevi.sa för t. ex. Splmgmim-torhen i P^mmaljunga- 

 mossarna pa gränsen mellan Skåne och Småland. Om vi med Ser- 

 NANDER antaga, alt den ])oslglaciala klimatförsämringen inträffat om- 

 kring år 500 f. Kr. och vidare antaga, alt den torf, hvari spången 

 ligger inbäddad, under hela sin hildningstid vuxit kontinuerligt, 

 komma vi till tiden omkring 400 e. Kr. som den lid|)unkt, då spången 

 ifråga tjänat sitt ändamål. Något verkligt bevis för att så varit fallet 

 är naturligtvis svårt att framdraga. 



Samtidigt med fyndet af denna späng fick jag höra, alt ett litet 

 område af kärret strax S om högmossen likaledes sedan gammalt 

 kallats Svartarbo spängmyr». Äfven här skulle vid dikesgräfning 

 en spång hafva anlrätlats ehuru af något annan l)yggnad, i det den 

 ägt ett underlag af stora stenar. Kanske är Svartarbo-bron af samma 

 konstruktion som den af Sehxaxdku m. 11. undersökta Läby-bron (Ser- 

 NANDKR 1908:11 sid. 146), härstammande från yngre järnåldern. Möjligt 

 är ju också, att de bada broanläggningarna i Stormossen haft ett visst 

 samband med hvarandra. Högmossen har säkert i alla tider varit gång- 

 bar, men för alt komma öfver det kringliggande kärret beböfde man på 

 hvardera sidan en spång. Kn annan tydning vore den, att den först- 

 nämnda af de l)åda broarna endast tjänat till öfvergång öfver Nyby-vi- 

 ken. Ytterligare en möjlighet finnes. Savidt jag nu kan erinra mig, ledde 



