127 



busklagg. Med lagi* menar man ju den rulUardiga högmossens gräns- 

 formation mot faslmarken. Då enligt hvad jag i slutet af uppsatsen 

 ämnar visa, ifrågavarande huskformation vid en framtida högmosses 

 transgression öfver kärret utgör hegynnelseformationen för den egent- 

 liga mosslaggens viktigaste afdelning, lagghiicken, anser jag, att den 

 redan Iran början bör kallas ett slags lägg. 



Som af den växtfvsiognomiska kartan synes, förekommer busk- 

 laggen rundt högmossekärret blott med ett j)ar afbrott. Den är, som 

 jag nyss antydde, tillfinnandes endast där kärret gränsar till skog 

 och tinnes il)land icke ens där. Den saknas alldeles på en sträcka 

 af omkring öOO m. strax S och SV om högmosseområdet, hvilket här 

 ■stöter till typisk granskog. Ö om mossen har skogen i senare tider 

 blifvit uthuggen, och ett slags örtbacke har här uppstått med höga 

 gräs, Calanidfjrostis-Mier m. m. Här finnes })usklaggen ännu kvar, 

 men för en tynande tillvaro. Den behöfver för sin trefnad tydligen 

 »r3'ggstöd» af skogen. 



Busklaggen kan indelas på två olika sätt, dels i vertikal led 

 dels efter sin sammansättning. I förra fallet skiljer man mellan 

 laggens bottenformation och laggtufvorna, i senare fallet kan man 

 uppställa åtminstone tvenne olika hufvudtyper, björk-al-lagg och 

 ^Sa//.i'-lagg, af hvilka den förra vanligen gränsar till öppet kärr, den 

 senare till löfkärr, med hvilket den bildar öfvergångar. 



Björk-al-laggen karaktäriseras, som namnet antyder, af björk- och 

 albuskar, som stå på tufvor, ofta rätt höga, hvilka för öfrigt till stor 

 del äro bevuxna med skogselement. Dessa tufvor kunna dessutom 

 älven bära enstaka exemplar af tall och gran samt särdeles ofta 

 Hliamniis frangiila, någon gång Vihiirnnm opnliis och Sorbus aucuparia. 



Inom .Sa //.v- laggen äro tufvorna mera tunnsådda och kunna till 

 och med alldeles saknas. Salices förekomma såväl på tufvorna som 

 uppstigande direkt ur bottenformationen. Skogselementen äro mera 

 sällsynta, beroende på, att denna afdelning ofta bildar busklaggens 

 mot kärret längst framskjutna förposter. Under det björk-al-laggen 

 är tämligen tunn (i vertikal utsträckning) och ljus, utmärker sig Salix- 

 laggen genom att bilda mäktiga, täta, ofta ogenomträngliga snår. Luften 

 inne i vSa//.r-laggen är äfven under torra dagar mycket fuktig. Enstaka, 

 tämligen höga tallar, granar och björkar föra ibland en tynande till- 

 varo på höga tufvor, hvilket vittnar om, att här en gång funnits den 

 andra af laggens hufvudformer. I allmänhet kan man säga att Saliv- 

 luggen bär en betydligt mera hydrolil prägel än björk-al-laggen. 



Några ståndortsanteckningar skola ge en fylligare bild af laggens 



