140 



belägna delar. Artrikedomen aftager betydligt, och en del rena kärr- 

 element börja inkomma. Sin prägel får formationen dock af Eqiii- 

 setum palustre, hvilken växt fmnes enstaka i såväl laggen som kärr- 

 ängarna af vanlig typ men mycket sällan i kärret. Följande stånd- 

 ortsanteckning (,N:o 4), uppgjord af Anderberg i augusti 1907 kan 

 tjäna till att illustrera typen: 



Bestånd : 



E. Eqiiisetiim palustre i 

 Carex filif armis t-s 



» canescens t 

 Comariim palustre (steril) t 

 Equisetum fluviatile t 

 Carex vulgär is e 



F. Menyanthes trifoliata t 

 Carex chordorrhiza e 



Galium palustre e 

 Naumhurgia thyrsiftora e 

 Viola palustris e 

 G. Amblystegium aduncum 

 » cordifolium 



Astrophyllum cinclidioides 

 Climacium dendroides 

 Thuidium Blandowii J 



y, e] 

 fullt 

 täc- 

 { kän- 

 de. 



De formationer, som på öfversiktskartan, fig. 1, fått beteckningen 

 »kärrängar/', äro af en ännu mera xerofil prägel än nu anförda prof 

 på kärrets föga mäktiga gränsformationer. Från den s. k. »Pant- 

 ängen» vid södra ändan af Södra myren meddelar Frisendahl föl- 

 jande ståndortsanteckning (19Vv06). Formationen sträcker sig i sin 

 helhet mellan torpet Källvreten och garden GuUögla, c. 2V2 km. 

 utmed Södra Myrens alloppsbäck. 



Bestånd: 



D. Cirsium palustre e 

 Juniperus communis e 

 Spira^a Ulmaria e 



E. Polygonum viviparum s 

 Air a ccespitosa t 



Briza media t 

 Avenastrum pubescens e 

 Campanula rotundifolia e 

 Carex Hornschuchiana e 



» panicea e 

 Crepis prcvmorsa e 

 Festuca rubra e 

 Fritillaria meleagris e 

 Geum rivale e 



Leontodon autumnalis e 

 Luzula multi flora e 

 Poa pratensis e 

 Ranunculus acris e 

 Spira^a fdipendula e 

 F. Sesleria coerulea r — y 

 Festuca ovina r 

 Molinia coerulea r 

 Taraxacum officinale (steril) s 

 Po ten t ill a Tormentilla t 



» ver na t 



Campanula rotundifolia e 

 Carex flava e 

 Galium boreale e 



