150 



Diagram fig. 21. 



e t s r 



Eriophorum vaginatum. 



Carex panicea. 



örter. 



Div. mossor. 



Fig. 21. Eriophorum vaginatum-^ärr. Södra Myren. 



Den Carex-arl, som framför alla andra behärskar de vida kärr- 

 ytorna utanför Eriophorum-hältet på Stormossens högmossområde^ 

 är Carex livida. Dess ljust blågrå färg, som sätter sin prägel på hela 

 formationstypen, kan på långt håll iakttagas. Vanligen är formatio- 

 nen mycket enformig med få främmande element. Ett par arter, 

 som aldrig saknas, äro dock Carex limosa och Equisetum limosum, 

 den senare nästan alltid till hög frekvens, ehuru växten på grund 

 af sin byggnad ej förmår göra sig så mycket gällande. Ibland blir 

 den dock på mindre ytor beståndsbildande. Man kan då tala om 

 en Equisetum limosiim-xarmnt af formationstypen. Detsamma kan, 

 ehuru mera sällan inträlYa med Carex limosa. Båda dessa varianter 

 spela en underordnad roll. 



Som prof på en vanlig Carex livida-formation kunna vi taga föl- 

 jande ståndortsanteckning (profyta N:o 8), uppgjord i norra delen af 

 Stormossekärret af mig och Mårtensson (19 7? 07). Profytans stor- 

 lek är 20 X 20 m. Topografien är jämn med tunnsådda till strödda 

 tufvor. 



Bestånd: 



D. Equisetum limosum t 



E. Carex livida r — y 

 Equisetum limosum s 

 Carex dioica t — s 



» fdiformis (steril) t 

 » limosa t 



Eriophorum alpinum t 

 Carex ampullacea e 



» flava e 



» Goodenoughii e 



» panicea e 

 Eriophorum angustifolium e 



